Справа № 205/6210/16-а
Суддя: Нижний А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27.01.2017 Єдиний унікальний номер 205/6210/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. ДніпроСправа № 205/6210/16а
2а/205/150/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 1 батальйону УПП м. Дніпропетровська ГУ НП у Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії АР № 252929 від 07.08.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2016р. вказаний позов залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016р., ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2016р. скасовано, справу передано до того ж суду для продовження розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність його дій.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про існування підстав для часткового задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

Відповідно до постанови серії АР № 252929 від 07.08.2016р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 07.08.2016р. о 21 год. 30 хвилин рухався на транспортному засобі «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1, без передбаченого конструкцією переднього та заднього бамперу, чим порушив п.31.4.7 «е» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.31.4.7 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак і довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Водночас, жодних доказів на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху, зазначених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що всі докази адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі підлягають знищенню після спливу трьохмісячного строку після скоєння такого правопорушення, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач 25.10.2016р. був обізнаний про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху, а тому враховуючи вимоги ст.71 КАС України він повинен був зробити дії, спрямовані на збереження доказів зафіксованого ним правопорушення.

Таким чином, оскільки відповідачем не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд доходить висновку про достатність правових підстав для скасування постанови серії АР № 252929 від 07.08.2016р.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача з винесення оскаржуваної постанови з посиланням на те, що відповідач не мав права складати на місці вказану постанову, оскільки вона не відноситься до вичерпного переліку правопорушень, до яких законодавством запроваджено скорочену процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що до компетенції органів поліції віднесено розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, зокрема, ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст.121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення додержано вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок розгляду таких справ, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 69-71, 94, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 1 батальйону УПП м.Дніпропетровська ГУ НП у Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР №252929 від 07.08.2016р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України або прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СуддяОСОБА_3