Справа № 488/1809/15-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/1809/15-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Безпрозванний В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Миколаївського інституту права Національного університету "Одеська юридична академія", про визнання рішення неправомірним,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - УПФУ) та уточнюючи позовні вимоги просив визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва № 12/75 від 27.10.2014 року про стягнення надмірно виплаченої суми пенсії.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2016 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не були з'ясовані усі обставини, що мають значення у справі, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" отримував пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

12 жовтня 2009 року ОСОБА_1, звернувся до УПФУ із заявою про продовження виплати пенсії в зв'язку з втратою годувальника, оскільки він навчається в Одеській національній юридичній академії, що підтверджується довідкою ОНЮА від 24.09.2009 №485.

В 2010, 2011, 2012, 2013 роках ОСОБА_1 підтверджував своє право на отримання пенсії по втраті годувальника надавши до Управління довідки від 15.09.2010 № 444, від 13.09.2011 № 461, від 10.09.2012 № 465, від 03.09.2013 № 496 про навчання в Миколаївському інституті права національного університету "Одеська юридична академія" на денній формі навчання, термін навчання по 30 червня 2014 року.

В 2014 році ОСОБА_1 до Пенсійного фонду документ, що підтверджує закінчення навчання в учбовому закладі не надав.

На запрошення Управління від 29.05.2014 вих. № 1392/07 та від 01.07.2014 вих. №1777/07 не з'явився.

02 жовтня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва звернулося до Миколаївського інституту права національного університету "Одеська юридична академія" із запитом про навчання ОСОБА_1

Згідно довідки зазначеного навчального закладу від 07.10.2014 вих. № 408, ОСОБА_1 22 травня 2014 року відрахований з навчального закладу (наказ № 1850-28 від 23.05.2014) у зв'язку із закінченням навчання. Рішенням державної екзаменаційної комісії від 22.05.2014 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста.

Підставою звернення до суду стало рішенням Пенсійного органу № 12/75 від 27.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії у зв'язку із втратою годувальника за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року в сумі 4116,68 грн.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 27.12.2005 року, до заяви про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у п. 2 ст. 36 Закону, навчаються за денною формою навчання.

Як було встановлено, позивач в 2010-2013 роках підтверджував своє право на отримання пенсії по втраті годувальника, надаючи до УПФУ довідки навчального закладу про навчання за денною формою. В 2014 році позивач документ, що підтверджує закінчення навчання, не надав.

Згідно довідки Миколаївського інституту права національного університету "Одеська юридична академія" від 07.10.2014 року за вих. № 408, наданої на запит УПФУ, вбачається, що позивач 22 травня 2014 року відрахований з навчального закладу у зв'язку із закінченням навчання.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції і вважає, що оскаржуване у даній справі рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва № 12/75 від 27.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії у зв'язку з втратою годувальника за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року, в сумі 4116,68 грн. прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та відповідає іншим критеріям правомірності, встановленими частиною 3 статті 2 КАС України. А тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В ході розгляду справи, а також до апеляційного суду, позивач не надав докази, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, тоді як відповідачем були надані до суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Таким чином, колегія суддів, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова