Справа № 815/6757/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6757/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року

16год.55хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами у розмірі 3318,05 до бюджету на рахунок №0169, код платежу 11010500, одержувач УДКСУ в Болградському районі ГУДКСУ в Одеській області, код за , банк одержувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, ОСОБА_1 01.03.2016 року подала до Ізмаїльської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи, згідно якої був нарахований до сплати податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами у розмірі 3318, 05 грн. Позивач вказує, що дана заборгованість відповідача є обґрунтованою та підлягає стягненню до державного бюджету.

Відповідач заперечення на позов не надав, у судові засідання не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення у матеріалах справи.

01.02.2017р. від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи є платником податку на доходи фізичних осіб.

У відповідності до п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу, а саме: до 1 травня року, що настає за звітним (пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України).

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації, згідно п. 179.7 статті 179 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що податковий борг фізичної особи ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб виник на підставі поданої 01.03.2016 року звітної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, де платник податків самостійно визначив суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3318,05 грн.

Як передбачено у пункті 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Визначення податкової декларації, порядок її складення і подання до органів державної податкової служби, внесення змін до податкової звітності регулюється главою 2 розділу 2 Податкового кодексу України.

Так згідно пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Строки подання податкових декларацій за базові звітні (податкові) періоди встановлені пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, та за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання самостійно визначене відповідачем як платником податків у вищезазначеній податковій декларації по податку з доходів фізичних осіб оскарженню не підлягає, тобто вважається узгодженим з дати подання податкової декларації.

Протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Виходячи із вказаних норм Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що відповідач протягом 10 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця повинна сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб згідно поданої декларації, але не зробила цього.

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Так як відповідач не сплатила самостійно узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, визначену нею у податковій декларації у строки встановлені Податковим кодексом України, таке податкове зобов'язання необхідно вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Ізмаїльською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області на адресу відповідача направлялася податкова вимога від 01.08.2016 року № 637-17, та була отримана ОСОБА_1 13.08.2016 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податковий борг відповідача підтверджується копією податкової вимоги, довідкою про суму податкового боргу платника податків, податковою декларацією про майновий стан і доходи № НОМЕР_1 від 01.03.2016 року.

Відповідно до пункту 87.11 ст.87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Статтею 67 Конституції України визначено, що на платників податків покладено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Суд вважає вимоги позивача доведеними, відповідаючими законодавству, відтак, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкову боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.п.н., Одеська область, Болградський район, с. Криничне, вул. Леніна, буд. 95) заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами, у розмірі 3318(три тисячі триста вісімнадцять)грн. 05коп. до бюджету на рахунок №0169, код платежу 11010500, одержувач УДКСУ в Болградському районі ГУДКСУ в Одеській області, код за , банк одержувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян