Справа № 663/2022/16-а
Суддя: Шульга К. М.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/2022/16-а
Провадження № 2-а/663/3/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
01 лютого 2017 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К. М.

секретаря Артеменка А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

Встановив:
Позивач звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить визнати неправомірними і протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що смерть чоловіка ОСОБА_2 настала від хвороби, отриманої під час виконання обов`язків військової служби; зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати і виплатити їй одноразову грошову допомогу у сумі 500 прожиткових мінімумів, встановлених законодавством відповідно до підпункту 1 пункту 2 ст.16 Закону України «По соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На обґрунтування позову позивач зазначає, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який працював в ПМК-156 «Каховсільбуду» слюсарем 5 розряду, у 1986 році був призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, брав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії, в тому числі виконував роботи по очищенню даху 3-го енергоблоку та одержав значну ступінь опромінення, що підтверджується відповідними документами. Після повернення з армії чоловік не зміг далі працювати на посаді слюсаря, перейшов працювати сторожем, став інвалідом І групи, хвороба коштувала йому життя. ОСОБА_2 був нагороджений премією за виконання особливо важливого завдання на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР №964 від 17.05.1986, а також Подякою від командування в/ч НОМЕР_1 посмертно нагороджений Знаком Народної Пошани «За громадянський подвиг»; з 1998 року визнаний особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до І категорії А (ліквідатор), мав статус інваліда І групи, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; перебував на обліку в Скадовському управлінні ПФУ та отримував пенсію з 22.12.1998 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по інвалідності від захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, як інвалід армії, згідно ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. З 09.04.2004 позивачу було надано статус вдови інваліда ВВВ. Рішенням Центральної міжвідомчої комісії МОЗ та МНС України №28 від 15.09.2015 надано висновок: захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 13.11.2014 позивачу було надано статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії А, смерть якого настала від хвороби, отриманої при виконанні обов`язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЕС. У грудні 2015 року позивач звернулась до Міністерства оборони України щодо призначення їй одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», але їй відмовили. У лютому 2016 року вона звернулась до Адміністрації Президента України з приводу безпідставності відмови Міністерства оборони України, на що отримала відповідь з обґрунтуванням відмови у призначенні одноразової допомоги. Виходячи з системного аналізу норм Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про збройні сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважає, що громадяни з числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні та спеціальні) у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями на рівні з іншими військовослужбовцями. Зазначає, що на підставі викладеного, її чоловік мав статус військовослужбовця, його смерть настала від хвороби, отриманої під час виконання обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, також мав статус громадянина, постраждалого від аварії на ЧАЕС кат.1-А ліквідатор. Тому вважає, що дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги за Законом, у зв`язку з тим, що смерть чоловіка настала від хвороби, отриманої під час виконання обов`язків військової служби, безпідставні і протиправні.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав також письмові заперечення, в яких вказав, що у позивача право на отримання одноразової грошової допомоги могло виникнути виключно у випадку, передбаченому пп.3 п.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, тоді як смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто через 18 років після проходження служби у військовому резерві (з 27.09.1986 по 11.01.1986).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 26.06.1976 (а.с.12).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.1986 №0161 ОСОБА_2 у складі в/ч НОМЕР_1 в період з 27.09.1986 по 11.10.1986 брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (зона 30 км), про що видано відповідну довідку та зроблено запис у військовому квитку (а.с.21, 22, 26, 31).

ОСОБА_2 мав посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1) від 01.02.1998, пред`явник якого має пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.28).

Крім того, ОСОБА_2 також мав посвідчення, пред`явник якого є інвалідом 2 групи (дописано 1 групи) і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.28).

08.10.1998 Дніпропетровська регіональна міжвідомча експерта рада по встановленню причинного зв`язку захворювань з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, встановивши основний діагноз полінейропатія нижніх кінцівок з вираженими трофічними порушеннями і вегето-судинними розладами з легким парезом обох стоп, надала висновок: захворювання пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; супутні захворювання: хронічний остеомієліт лівої стопи; ампутаційна культя 1, 2, 4 пальців лівої стопи; трофічна язва правої стопи (а.с.16).

16.12.1998 військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі відповідного розпорядження провела освідування ОСОБА_2 , постановивши, що захворювання останнього отримано при виконанні обов`язків військової служби, пов`язаної з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, про що було видано відповідне свідоцтво про хворобу (а.с.24).

З 22.12.1998 ОСОБА_2 було призначено пенсію як інваліду 3 групи від захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, згідно ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (а.с.29).

Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом (ст.11 Закону).

Відповідно до довідки МСЕК від 27.09.2002 ОСОБА_2 встановлено першу групу інвалідності безстроково у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.32).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.13). Причина смерті ОСОБА_2 : хронічна печінкова недостатність; цироз печінки (а.с.14, 45).

На підставі посвідчення від 09.04.2004 ОСОБА_1 користується пільгами, встановленими законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с.11).

25.09.2015 Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС надала експертний висновок, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.15).

13.11.2015 ОСОБА_1 видано посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.11).

03.10.2016 Скадовським районним судом Херсонської області винесено ухвалу про витребування у Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, документів, на підставі яких було прийнято висновок від 25.09.2015 (отримано відповідальною особою 10.10.2016 а.с.65).

Витребувані документи суду не було надано, причини невиконання ухвали суду не повідомлено. За узгодженою позицією сторін суд продовжив розгляд справи за відсутності витребуваних документів та на підставі копій документів, додатково наданих позивачем, які також надавались Центральній міжвідомчій експертній комісії МОЗ та МНС, а саме: виписного епікризу №3 Херсонського обласного госпіталю від 23.01.2004, відповідно до якого ОСОБА_2 хворіє з 1999 року цирозом печінки (а.с.90), направлення на МСЕК, відповідно до якого ОСОБА_2 у 2001 році не працював по хворобі 96 днів (а.с.91-93), витяги з амбулаторної карти (а.с.94, 95), індивідуальні програми реабілітації інваліда (а.с.96-98).

19.01.2016 та 25.03.2016 Департаментом фінансів Міністерства оборони України на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення за результатом розгляду її звернення щодо відсутності підстав для призначення їй одноразової грошової допомоги (а.с.19, 20).

Відповідно до ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст.41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до ст.16 якого одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;

9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовозобов`язаного, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори призначається та виплачується лише у випадку, коли така смерть (загибель) настали під час виконання обов`язків військової служби (тобто під час проходження військових зборів), а не внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Оскільки ОСОБА_2 проходив військовій збори у 19868 році (в період з 27.09.1986 по 11.10.1986), хворіє з 1999 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підстави для призначення та виплати позивачу грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовозобов`язаного відповідно до положень ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 69, 86, 159-162 КАС України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

Постановив:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Скадовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя К. М. Шульга

Повний текст постанови

виготовлено 06.02.2017