Справа № 814/1168/16
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1168/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та Державної судової адміністрації України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, 3-тя особа Державна судова адміністрація України про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, 3-тя особа Державна судова адміністрація України про визнання неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати заробітної плати за період з 26.10.2014р. по 27.03.2015р. в розмірі, передбаченому Законом України «Про судоустрій та статус суддів» ( в редакції з 26.10.2014р.) та за період з 28.03.2015р. до 09.09.2015р. відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зобов'язання здійснити перерахунок і виплату заробітної плати з 26.10.2014р. по 27.03.2015р. у розмірі передбаченому ст.144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та за період з 28.03.2015р. до 09.09.2015р. відповідно до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

В обґрунтування позову зазначалося, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови в перерахунку посадового окладу та виплати заробітної плати у відповідному розмірі.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 27.03.2015 року в розмірі, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року), та за період з 28.03.2015 року до 09.09.2015 року відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 28.03.2015 року). Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 27.03.2015 року в розмірі, передбаченому ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року), та за період з 28.03.2015 року до 09.09.2015 року відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 28.03.2015 року).

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та Державна судова адміністрація України в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Казанківського районного суду Миколаївської області № 12-К від 26.09.2012 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста з інформаційних технологій та присвоєно 11 ранг державного службовця відповідно до 5-ї категорії займаної посади.

Протягом періоду з 26.10.2014р. по 08.09.2015р. відповідачем нараховувалась та виплачувалась позивачу заробітна плата за посадовим окладом 1218 гривень.

Вважаючи, що заробітна плата позивача нараховувалася у меншому розмірі, як встановлено законодавством, останній звернувся до суду для захисту свого прав.

Задовольняючи позовні вимоги судом було зазначено, що відповідачем безпідставно не було здійснено перерахунок посадового окладу та виплату заробітної плати у відповідному розмірі.

Судова колегія суду апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду, оскільки вважає, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області не наділено правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, здійснювати перерахунок посадового окладу та виплату заробітної плати у відповідному розмірі та вважає за необхідне зазначити наступне.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII далі - Закон № 1697-VII), яким частину 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VІ (далі - Закон №2453-VІ), доповнено абзацом другим: розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом № 2453-VІ.

З 28 березня 2015 року Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року № 192-VІІІ (далі - Закон № 192-VІІІ) затверджено нову редакцію Закону № 2453-VІ, у статті 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із зазначеним Законом.

Відповідно до частин 7 та 8 статті 33 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Закон № 3723-XII) умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Закон № 108/95-ВР), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 13 Закону № 108/95-ВР оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

За правилами статті 142 Закону № 2453-VІ (у редакції до 28 березня 2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (стаття 143 Закону № 2453-VІ). Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 Закону № 2453-VІ у редакції з 28 березня 2015 року.

З 01 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду визначена постановою № 268, зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 09 вересня 2015 року.

Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Зважаючи на те, що з 26.10.2014 року по 09.09.2015 року розміри окладів працівників суду не змінені, а Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ та частини першої статті 147 цього ж Закону у редакції з 28.03.2015 року не передбачено, управління ДСА в Миколаївській області, як головний розпорядник бюджетних коштів, не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 12 липня 2016 року № 21-1726а16 та від 13 липня 2016 року № 21-1488а16.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та Державної судової адміністрації України задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик