Справа № 813/1763/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. Справа № 876/5555/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника відповідача Кравчишин Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, в якому просила зобов'язати відповідача видати довідку на перереєстрацію автомобіля ЗАЗ-11020632(кузов НОМЕР_3) після смерті інваліда ЧАЕС ОСОБА_3, після здійснення сплати залишкової вартості автомобіля.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є дружиною померлого ОСОБА_3. 30 березня 2006 року ОСОБА_3 як інвалід 1 групи отримав в користування від Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації автомобіль як адресну гуманітарну допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. У зв'язку з важким матеріальним становищем, позивач не змогла протягом 6 місяців з моменту смерті ОСОБА_3 переоформити автомобіль. Листом від 17 березня 2016 року №10-2016 відповідачем повідомлено членів сім'ї померлого інваліда про повернення вказаного автомобіля у зв'язку з несплатою його залишкової вартості протягом 6 місяців з моменту смерті ОСОБА_3

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, хоча і відповідає критеріям, встановленим Порядком 2006 року, для отримання автомобіля як член сім'ї померлого інваліда, але у зв'язку з пропуском встановленого строку, втратила право на отримання такого автомобіля після сплати його залишкової вартості.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що через свою необізнаність про умови, строк та порядок сплати залишкової вартості за автомобіль, а також важкий матеріальний стан сім'ї, пропустила шестимісячний строк на сплату залишкової вартості автомобіля ЗА-11020623(кузов НОМЕР_3), яким був забезпечений як гуманітарною допомогою її покійний чоловік ОСОБА_3, з поважних причин, які від неї не залежали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 08 травня 1971 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8(а.с.7).

ОСОБА_3 інвалід I групи захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, перебував на транспортному обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації з 14 березня 2006 року(а.с.9).

30 березня 2006 року ОСОБА_3 відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року №999, забезпечено як гуманітарною допомогою, автомобілем марки ЗАЗ-11020632, 2005 випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, зеленого кольору, що підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу серії НОМЕР_4(а.с.28-29).

13 квітня 2006 року Дрогобицьким МРЕВ УДАІ УМВС України в Львівській області автомобіль ЗАЗ-110206, 2005 випуску, шасі НОМЕР_1, об'єм двигуна 1100 см.куб. зареєстровано як власність громадянина ОСОБА_3 мешканця АДРЕСА_1 за реєстраційним номером НОМЕР_5 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6(а.с.10).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане виконавчим комітетом Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області 09 січня 2015 року, серії НОМЕР_7(а.с.8).

Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації листом №10-2016 від 17 березня 2016 року повідомив членів сім'ї померлого інваліда про повернення автомобіля до моменту вирішення питання про переоформлення автомобіля на члена сім'ї(а.с.11).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року №999, (в редакції, чинній на момент отримання автомобіля), після смерті інваліда автомобіль, яким його забезпечено безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. Спори про частку в спільній власності вирішуються в судовому порядку за позовом будь-кого з членів сім'ї. У разі відсутності у померлого інваліда сім'ї одержаний ним безплатно автомобіль повертається органу праці та соціального захисту населення або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в повній комплектності для реалізації в установленому порядку, а одержаний на пільгових умовах автомобіль повертається органу соціального захисту населення з наступним відшкодуванням ним спадкоємцям оплаченої інвалідом вартості автомобіля з урахуванням ступеня його зносу. Примусове вилучення автомобілів, одержаних інвалідами безплатно або куплених на пільгових умовах, може бути здійснено відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Цивільного кодексу України актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Позивач в позовній заяві посилається на норми Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1997 року №999, однак на момент смерті інваліда ОСОБА_3 останній втратив чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року, якою затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999.

Оскільки, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то питання про вилучення після смерті інваліда в його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, має вирішуватись на підставі нормативно - правових актів, чинних на час смерті інваліда, а саме на підставі Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_10, виданим 19 лютого 2015 року, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни(а.с.5).

Позивач є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якого, пов'язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням НОМЕР_9, виданим 14 травня 2015 року Львівською обласною державної адміністрацією(а.с.4).

З наявної в матеріалах справи довідки Снятинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 12 травня 2016 року №598 слідує, що позивач до дня смерті свого чоловіка ОСОБА_3 була на його утриманні і спільно з ним проживала(а.с.13).

Згідно листа Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації від 30 березня 2006 року №10-3019 ОСОБА_3 забезпечено автомобілем безоплатно(а.с.27).

Матеріалами справи підтверджується, що строк експлуатації автомобіля, починаючи з 30 березня 2006 року по дату смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, становить менше 10 років.

Враховуючи вищенаведене, позивач як член сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, має право на залишення автомобіля, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, але за умови сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства не були сплачені кошти за переоформлення автомобіля.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо переоформлення на позивача автомобіля померлого інваліда, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Доводи позивача щодо пропуску встановленого строку для переоформлення автомобіля померлого інваліда, на які посилається позивач, обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції, оскільки Порядком забезпечення інвалідів автомобілями не передбачено можливості продовження/поновлення пропущеного 6-місячного строку для сплати залишкової вартості автомобіля для залишення члену сім'ї померлого інваліда.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі № 813/1763/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін