Справа № 823/1725/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року справа № 823/1725/16

15 год. 17 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 - особисто, представника позивача ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві, головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 (далі-позивач) до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві (далі-відповідач 1), головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 (далі-відповідач 2) в якій просить:

- визнати дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження № 52231959 неправомірними;

- зобов'язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 52231959 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 1288 від 02.09.2016 про звернення стягнення на транспортний засіб, а саме автомобільVOLKSWAGEN, модель Caddy Д.н. НОМЕР_1, що належить позивачу на праві приватної власності;

- визнати незаконною постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про розшук майна боржника від 23.09.2016;

- зобов'язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 повернути позивачу арештований автомобіль VOLKSWAGEN, модель Caddy Д.н. НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, с/т «Труд», що підтверджується паспортними даними. Відповідно даних кредитного договору від 19.11.2013 № 50010577 місце проживання позичальника ОСОБА_1 зазначено: 31664, Хмельницька область, Чемеровецький район, с. Жердя (попереднє місце реєстрації). У виконавчому написі нотаріуса на підставі, якого відкрито виконавче провадження теж зазначена адреса ОСОБА_1, а саме: 31664, Хмельницька область, Чемеровецький район, с. Жердя. Як зазначає позивач, незважаючи на вказані обставини, виконавче провадження відкрито на території, на яку поширюється компетенція Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві. Отже, відкриття виконавчого провадження суперечить вимогам частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача 1 та відповідач 2 у судове засідання не прибули, причини неприбуття суду не повідомили, заперечення на адміністративний позов суду не подавали.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» укладено кредитний договір № 50010577 від 19.11.2013 (далі кредитний договір), за умовами якого позивач одержала кредит в сумі 20 535,00 дол. США строком на 60 місяців для придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель Caddy.

У звязку з невиконанням позивачем своїх зобовязань за кредитним договором 02.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис № 1288 про звернення стягнення на спірний автомобіль для погашення заборгованості позивача перед ТОВ «Порше мобіліті» у загальному розмірі 356 847 грн. 58 коп.

Вказаний виконавчий напис предявлений товариством з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» до виконання до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві.

Постановою головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві від 16.09.2016р. відкрито виконавче провадження №52231959 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса №1288 та 23.09.2016 прийнято постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля: VOLKSWAGEN, модель Caddy Д.н. НОМЕР_1.

Відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець керувався, зокрема ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про правомірність таких дій державного виконавця, суд враховує, що згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що спеціальним законом, який на час вчинення дій з виконання виконавчого напису нотаріуса, визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку був Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, в редакції що діяла на час прийняття оскаржуваних постанов.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі Закон України № 606) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону № 606 примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Частиною першою та абзацом першим частини другої статті 11 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В силу положень частини 1, пункту 4 частини 2 статті 17 Закону № 606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі написи нотаріусів.

З наведених законодавчих норм вбачається, що державний виконавець зобовязаний вчинити виконавчі дії у спосіб передбачений виконавчим написом нотаріуса, який є виконавчим документом.

У відповідності до вимог частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В той же час, стаття 20 Закону України «Про виконавче провадження» визначає місце виконання рішення, зокрема, щодо звернення стягнення на майно боржника.

За змістом положень частини 1 вказаної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Частиною 4 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт.

В силу положень пункту 4 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавче провадження відкривається та виконавчі дії вчиняються органом державної виконавчої служби за місцем проживання, перебування боржника, або за місцезнаходженням його майна. При цьому, дані щодо місця проживання чи перебування боржника підлягають перевірці державним виконавцем.

Всупереч наведеному державний виконавець не звернув увагу, що за даними виконавчого напису нотаріуса боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: 31664, Хмельницька область, Чемеровецький район, с. Жердя. Більше того державним виконавцем не встановлено, що боржником було змінено місце проживання на ІНФОРМАЦІЯ_2, с/т Труд, с. Благодатне, Золотоніський район, Черкаська область.

Натомість державний виконавець керувався виключно відомостями, які повідомив стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження, що не підтверджені жодними документами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий документ предявлений для виконання до неналежного органу державної виконавчої служби, а тому державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, однак останній відкрив виконавче провадження та розпочав проведення виконавчих дій.

Більш того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №52231959 державний виконавець доручав проведення виконавчих дій Центральному відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про неправомірність дій головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження №52231959.

Вирішуючи вимогу позивача про зобовязання головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 щодо закінчення виконавче провадження №52231959, яке відкрито за виконавчим написом нотаріуса №1288, суд зазначає наступне.

Виходячи з положень частини 5 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до пункту 10 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

За ч. 3 ст. 49 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже прийняття такої постанови відноситься до дискреційних повноважень державної виконавчої служби, які надані останній Законом України «Про виконавче провадження» та в які суд не наділений правом втручатися, а отже дана вимога позивача не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 повернути позивачу арештований автомобіль VOLKSWAGEN, модель Caddy Д.н. НОМЕР_1, суд зазначає, що повернення арештованого автомобіля власнику є передчасною, оскільки дана вимога є похідною від прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, що наразі триває.

Разом з тим, суд встановив, що місце проживання, перебування та місцезнаходження боржника, його майна, не поширюється на територію, на яку поширюється компетенція Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1288.

Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для зобов'язання Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві направити виконавчий напис від 02.09.2016 за № 1288 за належністю до відповідного відділу державної виконавчої служби згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» з прийняттям необхідних рішень.

Вказана правова позиція викладена також в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 справа № 823/783/16.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Предметом адміністративного позову в даній справі є визнання протиправними оскаржених позивачем постанов відповідача щодо виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а відповідно до п. 1 частини другої ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень і його скасування, тобто, обовязковим наслідком визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень є саме його скасування у звязку з чим, суд дійшов висновку про необхідність виходу для повного захисту інтересів позивача за межі позовних вимог та визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 від 16.09.2016 та визнання протиправною та скасування постанови про розшук майна боржника від 23.09.2016 у виконавчому провадженні №52231959.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження ВП №52231959.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 від 16.09.2016 ВП №52231959.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про розшук майна боржника від 23.09.2016 ВП №52231959.

Зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві направити виконавчий напис від 02.09.2016 за № 1288 за належністю до відповідного відділу державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з прийняттям необхідних процесуальних рішень.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві (ідентифікаційний код 34482497) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 08.02.2017.