Справа № 162/998/16-а,2-а/162/270/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

08 лютого 2017 року№ 876/61/17

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Гуляк Василь Васильович, перевіривши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 01.12.2016 р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 01.12.2016р. задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись із вказаною постановою, апелянт подав на неї апеляційну скаргу.

Однак, подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 187 КАС України, а тому ухвалою від 04.01.2017 р. її залишено без руху та надано 10-ти денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянт копію вказаної вище ухвали отримав 12.01.2017 р., однак у визначений строк недоліків апеляційної скарги не усунув.

Натомість, апелянт подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Клопотання мотивоване звільненням апелянта від обовязку сплати судового збору згідно нової редакції ЗУ "Про судовий збір" з 01.01.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне правове положення передбачено ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 71, 88 КАС України покладається на заінтересовану сторону.

Однак, в матеріалах справи відсутні та апелянтом не надано суду належних доказів на підтвердження важкого майнового стану, що свідчили б про неможливість або утруднення в сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що системний аналіз статей 8, 124, 126, 129 Конституції України у взаємозв'язку із приписами статей 71, 86, 88 КАС України дає підстави вважати, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судових витрат суд в кожному конкретному випадку з'ясовує наявність або відсутність підстав для такого звільнення, враховуючи майновий стан сторони, а остання, в свою чергу, несе обов'язок доказування обставин на які посилається як на підставу для звільнення від сплати судового збору. В будь якому випадку КАС України передбачено виключно право, а не обов'язок суду, щодо зменшення, звільнення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв прав учасників адміністративного процесу за ознакою майнового стану.

Щодо твердження апелянта про звільнення його від сплати судового збору відповідно до нової редакції ЗУ "Про судовий збір", то слід зазначити що станом на момент подання апеляційної скарги діяла стара редакція вказаного закону, а отже апелянт зобов`язаний сплатити судовий збір.

Таким чином, розглянувши клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, суддя дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року (заява № 70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28.09.2015 року у справі 21-5496а15.

Оскільки, станом на момент постановлення даної ухвали, апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, відповідно до ч. 3 ст. 189 та п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

При цьому, особі, яка подавала апеляційну скаргу слід роз'яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 254 КАС України, суддя -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 01.12.2016 р. у адміністративній справі № 162/998/16-а,2-а/162/270/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали направити усім особам, які беруть участь у справі, а особі яка подавала апеляційну скаргу також додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної з моменту постановлення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Гуляк В. В.