Справа № 826/13354/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

6 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від

27 грудня 2016 року у справі за його позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 грудня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2016 року про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду касаційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду України заяву про її перегляд з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права. На думку заявника, неоднаковість в правозастосуванні підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 грудня 2016 року (справа № К/800/36307/16).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Зі змісту заяви, тексту оскарженого рішення та доданих до заяви інших судових рішень висновується, що суд касаційної інстанції не інтерпретував названих у заяві норм процесуального закону, а відповідно до їх положень в кожному конкретно індивідуальному випадку з'ясовував обґрунтованість доводів касаційних скарг і необхідність відкриття касаційного провадження. Зокрема, в ситуації з оскарженим рішенням доводи касаційної скарги заявника цей суд визнав необґрунтованими і недостатніми для перевірки матеріалів справи, а у правовій ситуації, на яку робиться посилання, - навпаки достатньою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Такі обставини унеможливлюють прийняття рішення про відкриття провадження у справі і дають підстави вважати заяву необґрунтованою.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 грудня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді О.Ф. Волков

О.В. Кривенда