Справа № 810/2457/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2457/16 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНО-ВЕРДЕ" до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНО-ВЕРДЕ" звернулося з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.09.2016, просило визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невідображення у системі електронного адміністрування ПДВ від'ємного значення з ПДВ, невикористаного (непогашеного) станом на 01.07.2015 у сумі 8 036 284,00 грн. та зобов'язати відповідача відобразити у системі електронного адміністрування ПДВ від'ємне значення з ПДВ, невикористаного (непогашеного) станом на 01.07.2015, у сумі 8 036 284,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНО-ВЕРДЕ" є юридичною особою, що зареєстрована 01.10.2012 (запис про державну реєстрацію в ЄДР № 003139).

У липні 2015 року позивач засобами електронного зв'язку подав до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року за реєстраційним номером (квитанція № 2 від 17.07.2015 о 14:07:10).

Як вбачається з вказаної декларації, у рядку 24 "Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду" позивач відобразив суму від'ємного значення у розмірі 5 751 537,00 грн., у рядку 31 "Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду" позивач відобразив суму від'ємного значення у розмірі 2 284 747,00 грн.

Однак, у лютому 2016 року позивачу стало відомо про те, що задекларована ним у декларації з ПДВ за червень 2015 року сума від'ємного значення ПДВ у розмірі 8 036 284,00 грн. (сума рядків 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року) не відображена у системі електронного адміністрування ПДВ та не враховується у реєстраційній сумі, що підтверджується копією витягу з системи електронного адміністрування ПДВ від 10.02.2016 № 10328913.

У зв'язку з цим позивач звернувся до ДФС України зі скаргою від 19.02.2016 № 1902, в якій просив з'ясувати причини невідображення суми непогашеного від'ємного значення ПДВ станом на 01.07.2015 у розмірі 8 036 284,00 грн. (рядки 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року) в системі електронного адміністрування ПДВ та вчинити дії для правильного відображення зазначеної реєстраційної суми.

Державна фіскальна служба України листом від 21.03.2016 № 9462/6/99-99-15-01-03-17 доручила розгляд скарги Ірпінській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Листом від 21.03.2016 № 634/10/10-36-15-01-18 Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надіслала позивачу відповідь, в якій відмовила позивачу у коригуванні показника реєстраційної суми, обґрунтовуючи відмову тим, що позивач при заповненні податкової звітності з ПДВ за лютий 2015 року та наступні звітні (податкові) періоди не відобразив у таблиці 1 додатку 2 (Д2) до декларацій інформацію про періоди виникнення залишків від'ємного значення, що були ним задекларовані у період до 01.02.2015.

На думку позивача, Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області припустилася бездіяльності, що виявилась у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатом подання електронної декларації з ПДВ за липень 2015 року, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість".

Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 1 липня 2015 року на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових УНаклОтр, УНаклВид та УМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом:

До 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

ДФС України неодноразово у листах від 22.06.2015 р. № 22408/7/99-99-19-03-01-17, від 07.08.2015 р. № 29168/7/99-99-19-03-02-17, від 11.08.2015 р. № 29562/7/99-99-19-03-02-17 надавались роз'яснення щодо внесених змін до Податкового кодексу України в зв'язку із прийняттям Закону України від 16.07.2015 № 643-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", в яких наголошувалось на обов'язку контролюючого органу забезпечити автоматичне збільшення реєстраційної суми за алгоритмом, передбаченим пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Кодексу, який описано вище.

Однак, по відношенню до позивача Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у порушення наведених норм не забезпечила зарахування суми 8 432 775,00 грн. до показника суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ, та, відповідно, не збільшила на суму 8 432 775,00 грн. суму податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо тверджень Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відносно того, що вони не є належним відповідачем по справі, оскільки забезпечення належної роботи системи електронного адміністрування податку на додану вартість і, як результат, внесення коригування (зміни даних), щодо збільшення реєстраційної суми (УНакл) на суму від'ємного значення податку належить до компетенції Державної фіскальної служби України, суд зазначає наступне.

Платник податків у зв'язку із справлянням податків і зборів вступає у податкові правовідносини з Державою Україна, яка реалізує свою правосуб'єктність через органи державної влади.

При цьому, в силу державного суверенітету державна влада є єдиною (вертикаль влади), безперервною і здійснюється на всій суверенній території України через дії та рішення уповноважених органів державної влади в межах їх предметної та територіальної компетенції.

Згідно з Положенням про Державну фіскальну службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 р. № 236, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 р. № 236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику. ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України також визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

З аналізу положень статей 3 та 50 Кодексу адміністративного судочинства України убачається, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, з якими позивач (платник податків) вступив у публічно-правові відносини і з цього приводу виник публічно-правовий спір.

У справі, що розглядалась, спір між платником податків і контролюючими органами (територіальними органами Державної фіскальної служби) виник у зв'язку з поданням податкової звітності та адмініструванням податку на додану вартість.

Положеннями підпункту 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Згідно з приписами статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів тощо.

Так, положеннями статті 63 Податкового кодексу Країни передбачено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. З метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку)

В силу положень статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Згідно з приписами пункту 49.17 статті 49 Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, впроваджує та утримує автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" для надання послуг з подання за допомогою мережі Інтернет в електронному вигляді звітності, обов'язковість подання якої встановлено законодавством, до міністерств, інших органів державної влади та фондів загальнообов'язкового державного страхування.

Аналіз наведених вище положень Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що податкові правовідносини побудовані за принципом територіальної організації державної влади. Тобто, облік платників податків та будь-які їх взаємовідносини з державою здійснюються через територіальні органи Державної фіскальної служби, в яких платники податків перебувають на податковому обліку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області припустилася протиправної бездіяльності, що виявилась у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у сумі 8 036 284,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язання Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області вчинити дії щодо збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційну суму (УНакл), на яку Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНО-ВЕРДЕ" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у сумі 8 036 284,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.