Справа № 808/3731/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року (о 09 год. 40 хв.) Справа № 808/3731/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря судового засідання Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Енергодарська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 61 025,74 грн., в тому числі з податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 571,24 грн., з податку на додану вартість у сумі 57 454,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) та зазначає, що податковий борг перед бюджетом виник на підставі не сплати у встановлені законодавством строки суми узгодженого у судовому порядку податкового зобов'язання з податку на додану вартість та по податку на доходи фізичних осіб, донарахованого контролюючим органом за результатом перевірки. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 61 025,74 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте 01.02.2017 надав до суду клопотання (вх. №2774) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Рекомендоване поштове відправлення, яке містило ухвалу про зупинення провадження та повістку про виклик, надсилалось відповідачу за його місцезнаходженням, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було повернуто до суду з відповідною відміткою відділення поштового зв'язку, а відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС України вважається таким, що було вручено відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 02.04.2004, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Співробітниками ДПІ у м. Енергодар Запорізької області ДПА України проведена планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.07.2007 по 30.06.2010, за результатами якої складено відповідний акт від 23.11.2010 №77/17-204/НОМЕР_1.

В Акті перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення підприємцем, зокрема:

пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платника податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями), розділу IV статті 13, статті 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 №13/92-ВР в частині ненадання до ДПІ у м. Енергодар річної декларації про отримані доходи за результатами 2009 року по строку подання - 31.03.2010, недекларування суми доходу (перевищення обсягу виручки 500,00 тис. грн..) у розмірі 6 491,70 грн., не нарахування та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2009 рік у сумі - 83,75 грн., за період з 01.01.2010 по 30.06.2010 у сумі - 3 487,49 грн.;

пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платника податків перед бюджетними та державними цільовими фондами», п. 2.6 наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 №166 «Про затвердження форми податкової розрахунку декларації та Порядку її заповнення і подання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997 за №250/2054, в частині неподання до ДПІ у м. Енергодар податкових декларацій з податку на додану вартість за січень 2010 року по строку подання - 22.02.2010, за лютий 2010 року по строку подання - 22.03.2010, за березень 2010 року по строку подання - 20.04.2010, за квітень 2010 року по строку подання - 20.05.2010, за травень 2010 року по строку подання - 21.06.2010, за червень 2010 року по строку подання - 20.07.2010;

пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 6.1.1 п.6.1 ст.6, п. 7.1, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7, п. 9.4 ст.9, п. 9.5 ст.9 Закону України «Про податок на вартість» від 03.04.1997 №168/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого за період з 01.01.2010 по 30.06.2010 не нараховано та не перераховано до бюджету податок на додану вартість у сумі - 37 623,00 грн., у тому числі по періодам: за січень 2010 року - 3 525,00 грн., за лютий 2010 року - 5 500,00 грн., за березень 2010 року - 659,00 грн., за квітень 2010 року - 11 440,00 грн., за травень 2010 року - 2 800,00 грн., за червень 2010 року - 13 699,00 грн.

У зв'язку з відмовою з ознайомленням зі змістом акту та його підписанням, вказаний акт перевірки направлено цінним листом з повідомленням про вручення на адресу підприємця, про що у акті перевірки здійснено відповідну відмітку.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявлених порушень податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 09.12.2010:

№/0, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у сумі 57 454,50 грн., у тому числі за основним платежем - 37 623,00 грн., за штрафними санкціями - 19 831,50 грн.;

№/0, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб у сумі 3 571,24 грн., у тому числі за основним платежем - 3 571,24 грн.

Указані рішення було направлено 09.12.2010 на адресу відповідача поштою та отримано останнім особисто 13.12.2010, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Вказані податкові повідомлення-рішення було оскаржено ФОП ОСОБА_1 у адміністративному порядку до ДПІ у м. Енергодар Запорізької області ДПА України (скарга вх. №7069/С від 17.12.2010), але Рішенням від 28.01.2011 №1108/10/17-215 про результати розгляду первинної скарги оскаржувані рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Крім того, відповідач звертався із відповідними скаргами до ДПА в Запорізькій області та ДПА України, за результатами розгляду яких податковими органами прийняті Рішення від 08.04.2011 № 209/14/25-02 та від 05.05.2011 №12524/7/25-0315 про результати розгляду скарги, якими залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення - рішення, а скарги залишено без задоволення.

У подальшому ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про їх скасування. Проте, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2015 у справі № 2а-0870/46/11, яка набрала законної сили 04.08.2015, позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 22.09.2016 на адресу підприємця поштою направлена податкова вимога від 22.09.2016 № 544-17 на загальну суму 61 025,74 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Згідно із облікових карток платника встановлено, що на час розгляду справи у суді податковий борг ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість становить 57 454,50 грн., з податку на доходи фізичних осіб становить 3 571,24 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку Енергодарська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.1, 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що правомірність та обґрунтованість нарахування відповідачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 571,24 грн., з податку на додану вартість у сумі 57 454,50 грн. була предметом розгляду Запорізьким окружним адміністративним судом у справі № 2а-0870/46/11, однак ухвалою суду від 18.06.2015, яка набрала законної сили 04.08.2015, позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (п. 57.3 ст.57 ПК України).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 22.09.2016 на адресу підприємця поштою направлена податкова вимога від 22.09.2016 № 544-17 на загальну суму 61 025,74 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога від 22.09.2016 № 544-17 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем повністю погашено не було, у зв'язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Як вже зазначалось вище, сума податкового зобов'язання є узгодженою, адже відповідач оскаржував її в адміністративному та в судовому порядку, і рішення суду з цього приводу набрало законної сили, та відповідно в силу закону є податковим боргом.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 ст.87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 95.1 - 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 571,24 грн., з податку на додану вартість у сумі 57 454,50 грн. відповідачем не сплачений, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 61 025,74 грн. (шістдесят одна тисяча двадцять п'ять гривень 74 копійок), а саме:

- з податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 571,24 грн. (три тисячі п'ятсот сімдесят одна гривня 24 копійки) на користь Державного бюджету м. Енергодар, р/р 0015, код бюджетної класифікації 11010500, код отримувача 37942215, банк ГУДКС України у Запорізькій області, МФО 813015;

- з податку на додану вартість у розмірі 57 454,50 грн. (п'ятдесят сім тисяч чотириста п'ятдесят чотири гривні 50 копійок) на користь Державного бюджету м. Енергодар, р/р 0015, код бюджетної класифікації 14010100, код отримувача 37942215, банк ГУДКС України у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак