Справа № 803/1258/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 876/9869/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кузьменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року та додаткову постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання нечинним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати нечинним та скасувати рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12 лютого 2016 року № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі № 803/1258/16 позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Луцької ОДПІ про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12 лютого 2016 року № у частині донарахування 109429,42 грн. єдиного соціального внеску. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року визнано протиправним та скасовано рішення Луцької ОДПІ про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12 лютого 2016 року № в частині застосування 13171,80 грн. штрафних санкцій. У задоволенні решти позовних вимог в частині застосування штрафних санкцій відмовлено.

Зазначені судові рішення в апеляційному порядку оскаржено відповідачем Луцькою ОДПІ, яка у своїй апеляційній скарзі просила їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову у повному обсязі.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що постанова та додаткова постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ФОП прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, які досліджені судом неповно та необ'єктивно.

Представник Луцької ОДПІ у ході апеляційного розгляду підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі. Просила скасувати оскаржувані постанови суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову ФОП відмовити повністю.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість вимог відповідача. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з таких міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги ФОП, суд першої інстанції виходив із того, що судовими рішеннями у справі № 803/517/16 підтверджено правомірність формування позивачем валових витрат у 2013-2014 роках та констатовано хибність висновків Луцької ОДПІ щодо заниження доходу у вказаний період.

Враховуючи те, що оскаржуваним рішенням донараховано ФОП 44577 грн. єдиного внеску за 2013 рік та 64852,47 грн. за 2014 рік внаслідок встановлення заниження доходу, на який нараховується єдиний внесок на загальну суму 420302,72 грн., а дане порушення не знайшло підтвердження при розгляді судами справи № 803/517/16, то Луцькою ОДПІ неправомірно донараховано позивачу єдиний внесок за 2013 та 2014 рік і рішення від 12.02.2016 року № в частині донарахування 109429,42 грн. єдиного внеску підлягає скасуванню. Крім того, і застосування до позивача штрафних санкцій за вказаний період у розмірі 13171,80 грн. є неправомірним.

Даючи правову оцінку судовому рішенню суду першої інстанції у частині, що оскаржена у апеляційному порядку, та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, Луцькою ОДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період за цей же період.

За результатами перевірки складено акт від 19 січня 2016 року № 106/17-01/НОМЕР_2, відповідно до якого контролюючим органом виявлено порушення п. 2 ч. 1 ст. 7, п.п. 2, 3, 9 ст. 9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування», внаслідок чого підприємцем занижено єдиний соціальний внесок на загальну суму 145845,04 грн., в тому числі за 2012 рік на 36415,57 грн., за 2013 рік на 44577,00 грн., за 2014 рік на 64852,47 грн.; п. 44.1 ст. 44, п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб в сумі 343213,14 грн., з яких: 20136,23 грн. за 2013 рік, 323076,91 грн. за 2014 рік.

На підставі акту перевірки № 106/17-01/НОМЕР_2 від 19 січня 2016 року Луцькою ОДПІ прийнято оспорюване рішення № від 12 лютого 2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а також податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 12 лютого 2016 року, яким ФОП збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, на 343213,10 грн. за основним платежем, на 85803,29 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2016 року було оскаржене позивачем у судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року в адміністративній справі № 803/517/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року, позов ФОП задоволено повністю, податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ № від 12 лютого 2016 року визнане протиправним і скасовано.

Вказаним судовим рішенням у справі № 803/517/16 встановлено безпідставність висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки від 19 січня 2016 року № 106/17-01/НОМЕР_2, щодо заниження ФОП податку з доходів фізичних осіб на суму 343213,10 грн., з яких: 20136,23 грн. за 2013 рік і 323076,91 грн. за 2014 рік.

При цьому приписами п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а висновки податкового органу про невірне визначення ФОП бази оподаткування та заниження податку з доходів фізичних осіб у 2013-2014 роках відповідно до встановлених у судовому рішенні, яке набрало законної сили, обставин є безпідставними, то правових підстав для застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску рішенням від 12 лютого 2016 року № також немає.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року та додаткову постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року у справі № 803/1258/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

Р.П.Сеник

Ухвала у повному обсязі складена 09 лютого 2017 року.