Справа № 815/616/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/616/17
УХВАЛА

07 лютого 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу №8 від 26.01.2017 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника Одеської митниці ДФС Іваненка Г.М. №8 від 26.01.2017 року про відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника другого відділу аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_1, зобов'язання в.о. начальника Одеської митниці ДФС Іваненка Г.М. видати наказ про проведення службового розслідування за заявою ОСОБА_1 від 14.12.2016 року.

В прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу в.о. начальника Одеської митниці ДФС Іваненка Г.М. №8 від 26.01.2017 року про відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника другого відділу аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_1 до ухвалення рішення по справі.

Ухвалами від 02 лютого 2017 року Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву та наведене клопотання залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання вищенаведених ухвал суду позивач усунув недоліки адміністративного позову, подав уточнену позовну заяву та сплатив судовий збір у визначеному законом розмірі.

Так, позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу, оскільки його виконання може привести до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Ухвалою суду від 07.02.2017 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу №8 від 26.01.2017 року та зобов'язання вчинити певні дії.

За змістом ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3, 4 ст. 117 КАС України суд, у порядку забезпечення адміністративного позову, може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, адміністративний позов, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з поданого адміністративного позову, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати наказ в.о. начальника Одеської митниці ДФС Іваненка Г.М. №8 від 26.01.2017 року про відкриття дисциплінарного провадження стосовно начальника другого відділу аналітично-пошукової роботи управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС ОСОБА_1.

Суд зазначає, що відповідно до роз'яснень Верховного Суду України та Вищого Адміністративного Суду України, викладених у постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" відповідно, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, з вищевказаних правових норм вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову можливо лише в інтересах позивача та у спосіб зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або забороною вчиняти йому певні дії. При цьому такі заходи можуть стосуватися лише рішень та дій відповідача у справі і не можуть поширюватися на третіх осіб чи інших осіб, які не приймають участі у її розгляді.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, які фактично призведуть до ухвалення рішення без розгляду справи по суті, що буде суперечити вимогам вищевказаної постанови.

Отже, вирішення питання про забезпечення позову фактично є вирішенням справи по суті позовних вимог, що є неприпустимим.

Крім того, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи привести про необхідність додавати значні зусилля для відновлення прав позивача до суду не надано.

Виходячи з вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що клопотання позивача є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 158-160, 165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ч. 3 ст. 186 КАС України.

Суддя П.П.Марин