Справа № 802/2159/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 лютого 2017 р. Справа № 802/2159/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Конкурент"

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

про: визнання дій протиправними, визнання нечинними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Селянське (фермерське) господарство "Конкурент" (далі - СФГ "Конкурент", позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - Держгеокадастр, відповідач) про визнання дій протиправними, визнання нечинними та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі поновленого рішенням Господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року договору оренди землі, укладеного із Липовецькою райдержадміністрацією від 01.10.2007 року, СФГ "Конкурент" орендує земельну ділянку площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057, яка знаходиться на території Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Разом із тим, 05.09.2016 року йому стало відомо, що відповідачем було здійснено поділ вищезазначеної земельної ділянки площею 57,0907 га та 09.06.2016 року видано накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" 13 членам ФГ "Зінденс".

Позивач вважаючи, що проведений відповідачем поділ земельної ділянки площею 57,0907 та відведення утворених внаслідок такого поділу ділянок у приватну власність членам ФГ "Зінденс" є незаконним та порушує права СФГ "Конкурент" як єдиного законного, підтвердженого в судовому порядку орендаря вказаної земельної ділянки, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з поділу земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057, яка знаходиться на території Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області протиправними;

- визнати нечинними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-7163/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7159/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7172/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7166/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7165/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7155/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7171/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7161/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7169/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7154/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7151/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7157/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7153/15-16-СГ від 09.06.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області провести об'єднання поділених земельних ділянок та присвоїти кадастровий номер.

Ухвалою суду від 19.01.2017 року в порядку ч. 2 ст. 53 КАС України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача членів ФГ "Зінденс": ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, що викладені у письмових запереченнях за №0-2-0.6-61/2-17 від 03.01.2017 року. Зазначив, що на момент винесення оскаржуваних наказів від 09.06.2016 року, судового рішення про поновлення права оренди земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 за СФГ "Конкурент" не існувало, а тому вважає, що жодних перешкод у Держгеокадастру щодо розпорядженні цією земельною ділянкою не було.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_4 (третя особа) проти позову також заперечив посилаюсь на обставини, що викладені у наданих суду письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що жодного поділу земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 не відбулось, адже спірні земельні ділянки були утворені в результаті їх формування на підставі проекту землеустрою щодо їх відведення у власність. Також вказав на те, що дана земельна ділянка площею 57,0907 га ніколи не була об'єктом оренди за договором від 01.10.2007 року, укладеного між СФГ "Конкурент" та Липовецькою РДА, а тому і жодних прав на таку земельну ділянку позивач не має. До того ж земельна ділянка площею 91,0315га, яка перебувала в оренді СФГ "Конкурент" згідно договору від 01.10.2007 року, була розділена ще у 2013 році, що свідчить про її знищення як об'єкту оренди за цим договором та, як наслідок, припинення дії цього договору. Крім того ОСОБА_4 додатково зазначив, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту свого права, адже Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки погодження відповідної документації, формування та реєстрацію нових земельних ділянок здійснював відділ Держгеокадастру у Липовецькому районі. Натомість, оскаржувані накази відповідача як акти індивідуального разового застосування вичерпали свою дію шляхом їх реалізації, тобто реєстрації відповідних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. У звязку з цим такі накази наразі ніяким чином не порушують прав СФГ "Конкурент", а відтак не можуть бути визнані недійсними у судовому порядку. З огляду на викладене у задоволенні позову просив відмовити як в безпідставно заявленому.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 01.10.2007 року між Липовецькою районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством "Конкурент" було укладено договір оренди землі, згідно з яким орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білянської сільської ради, загальною площею 91,0315 га.

Згідно п. 8 Договору, договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Даний договір зареєстровано у Липовецькому відділенні Вінницької філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.12.2007 року за № 33.

Орендар СФГ "Конкурент" за місяць до закінчення 5-річного строку дії договору оренди землі 12.11.2012 року надіслав лист-повідомлення орендодавцеві - Голові Липовецької районної державної адміністрації, в якому просив поновити договір оренди землі від 01.10.2007 року, що зареєстрований у Липовецькому відділенні Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за № 33 від 12 грудня 2007 року, шляхом переукладення терміном на 5 років з орендною платою 3% нормативно-грошової оцінки вартості земельної ділянки.

Не отримавши відмови чи заперечення на поновлення договору оренди землі, СФГ "Конкурент" продовжував користуватися орендованими земельними ділянками.

З 01.01.2013 року Липовецька районна державна адміністрація втратила повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, а дані повноваження перейшли до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області згідно із змінами, внесеними Законом України від 06.09.2012 року.

В подальшому, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року № 513 "Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель" та на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають в державній власності (за межами населеного пункту) на території Білянської сільської ради, щодо земельної ділянки площею 91,0315 га, яка орендувалась СФГ "Конкурент" згідно договору від 01.10.2007р., відділом Держземагентства у Липовецькому районі 31.10.2013 року було внесено до державного земельного кадастру три земельні ділянки з присвоєнням їм окремих кадастрових номерів: 1) площею 17,2336 га, кадастровий номер 060000668; 2) площею 15,6008 га, кадастровий номер 060000667; 3) площею 57,0907 га, кадастровий номер 050001057.

При цьому судом встановлено, що будь-яких інших договорів оренди, предметом яких є новоутворені земельні ділянки, СФГ "Конкурент" не укладав.

29.11.2013 року ГУ Держземагентства у Вінницькій області видано накази №ВН/:06:000/00001581, №ВН/:06:000/00001583 про надання земельних ділянок площами 17,2336 га та 15,6008 га в оренду ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства.

Поряд із цим, 31.12.2013 року ГУ Держземагентства у Вінницькій області видано наказ №ВН/:03:000/00001944 про надання земельної ділянки площею 57,0907 га в оренду гр. ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства.

На підставі зазначених наказів між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області та гр. ОСОБА_5 було укладено договори оренди землі строком на 25 років № 139 від 29.11.2013р., №141 від 29.11.2013р. та № 246 від 31.12.2013р., а право оренди за цими договорами зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.12.2013 року, 06.12.2013 року та 18.01.2014 року.

Вказані накази Головного управління Держземагентства у Вінницькій області та договори оренди землі укладені із ОСОБА_5 були оскаржені СФГ "Конкурент" в судовому порядку.

Так, рішенням господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 у справі №902/1105/15 позов СФГ "Конкурент" задоволено повністю, зокрема, окрім іншого, визнано недійсними Договори оренди землі укладені між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області та фізичною особою ОСОБА_5 № 139 від 29.11.2013р., №141 від 29.11.2013р. та № 246 від 31.12.2013р., скасовано їх державну реєстрацію та визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.10.2007, укладений між Липовецькою РДА у Вінницькій області та СФГ "Конкурент", зареєстрований 12.12.2007 в ДЗК за №33.

Разом із тим, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 року рішення господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року скасовано та прийнято нове, яким в позові СФГ "Конкурент" відмовлено повністю.

Встановлено, що після скасування рішення господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 12.05.2016 року звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів щодо відведення у власність земельних ділянок, які перебувають в оренді у голови ФГ "Зінденс", згідно договору оренди №246 від 31.12.2013 року (земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057).

На підставі поданих клопотань, 09.06.2016 року відповідачем були прийнятті накази "Про надання дозволу на розробки документації із землеустрою" №2-7163/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7159/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7172/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7166/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7165/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7155/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7171/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7161/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7169/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7154/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7151/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7157/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7153/15-16-СГ від 09.06.2016 року.

Пунктами 1 даних наказів надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які перебували в оренді у голови ФГ "Зінденс" згідно договору оренди № 246 від 31.12.2013 року, у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства орієнтовною площею 4,54 ум. кад. га на території Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, членам ФГ "Зінденс": ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16.

Крім того, цими ж наказами (пунктом 3) зобов'язано відділ Держгеокадастру у Липовецькому районі при надходженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства забезпечити в установленому законом порядку погодження даної документації та реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

На виконання даних наказів відділом Держгеокадастру у Липовецькому районі було погоджено відповідні документації щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства та на підставі цієї ж документації проведено реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі із присвоєнням їм кадастрових номерів: :05:000:1079, :05:000:1080, :05:000:1081, :05:000:1082, :05:000:1083, :05:000:1084, :05:000:1085, :05:000:1086, :05:000:1087, :05:000:1088, :05:000:1089, :05:000:1090, :05:000:1093.

Поряд із цим встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2016 року задоволено касаційну скаргу СФГ "Конкурент" та скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 року у справі №902/1105/15, натомість залишено в силі рішення господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року, яким визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року, укладений між Липовецькою РДА у Вінницькій області та СФГ "Конкурент".

Таким чином враховуючи те, що постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2016 року залишено в силі рішення господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року, позивач вважає, що відповідачем було протиправно здійснено поділ земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 та надано дозволи членам ФГ "Зінденс" на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність утворених внаслідок поділу земельних ділянок. Вказані обставини зумовили звернення СФГ "Конкурент" до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

В даному випадку обґрунтовуючи вимоги позову представник позивача зазначає, що відповідач прийнявши оскаржувані рішення (накази) про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, протиправно здійснив поділ орендованої СФГ "Конкурент", згідно поновленого рішенням господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року договору від 01.10.2007 року, земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057.

З такими доводами представника позивача суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. п. "й" ч. 2 ст. 25 Закону України "Про землеустрій" при поділі земельної ділянки розробляється технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

При цьому, положеннями ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

В свою чергу ч. 5 ст. 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки".

Із аналізу наведених положень слідує, що законодавцем чітко розмежовано формування земельних ділянок шляхом їх поділу та об'єднання із утворенням шляхом формування нової земельної ділянки на підставі відповідного проекту землеустрою щодо їх відведення у власність.

Як слідує із матеріалів справи, 09.06.2016 року відповідачем прийнято накази, якими було надано 13 членам ФГ "Зінденс" дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площами 4,54 ум. кад. га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, які перебували в оренді у голови ФГ "Зінденс" згідно договору оренди № 246 від 31.12.2013 року, тобто земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057.

За наслідками виконання даних наказів, відділом Держгеокадастру у Липовецькому районі було погоджено виготовлені проекти землеустрою щодо відведення їх у власність та проведено реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі із присвоєнням їм кадастрових номерів :05:000:1079, :05:000:1080, :05:000:1081, :05:000:1082, :05:000:1083, :05:000:1084, :05:000:1085, :05:000:1086, :05:000:1087, :05:000:1088, :05:000:1089, :05:000:1090, :05:000:1093.

Із наведеного слідує, що вищезазначені земельні ділянки утворилися в результаті їх формування на підставі проектів землеустрою щодо їх відведення у власність, а не в результаті їх поділу, на що помилково посилається позивач.

Тобто, в даному випадку мав місце не поділ земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057, а утворення нових земельних ділянок на підставі проектів землеустрою щодо їх відведення у власність, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі та яким присвоєні відповідні кадастрові номери.

Відтак, підстави стверджувати про протиправність дій відповідача щодо поділу земельної ділянки площею 57,0907 га за відсутності такого поділу, на переконання суду, відсутні.

Поряд із цим, надаючи оцінку правомірності самих наказів "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" №2-7163/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7159/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7172/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7166/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7165/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7155/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7171/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7161/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7169/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7154/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7151/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7157/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7153/15-16-СГ від 09.06.2016 року, то суд зазначає наступне.

Так, єдиною підставою якою позивач обґрунтовує протиправність даних наказів є постанова Вищого господарського суду України від 27.07.2016 року якою залишено в силі рішення господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року, укладеного між Липовецькою РДА у Вінницькій області та СФГ "Конкурент".

Тобто позивач вважає, що оскільки рішенням суду визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року, а тому СФГ "Конкурент" є законним орендарем земельної ділянки площею 57,0907 га, у зв'язку з чим накази про надання дозволів на розробку документації щодо відведення у власність земельних ділянок членам ФГ "Зінденс" на його думку є протиправними.

Разом із тим суд звертає увагу, що рішення господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року, на яке посилається СФГ "Конкурент", про визнання поновленим договору оренди землі від 01.10.2007 року, було скасоване постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 року, яка набрала законної сили з дня її прийняття, тобто - 25.04.2016 року.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції від 25.04.2016 року в послідуючому скасована постановою Вищого господарського суду України лише 27.07.2016 року.

Натомість як слідує із матеріалів справи, право оренди на спірну земельну ділянку площею 57,0907 га було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 18.01.2014 року.

Таким чином у період з 18.01.2014 року по 27.07.2016 року право оренди на земельну ділянку площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 належало ОСОБА_5 на підставі договору оренди №246 від 31.12.2013 року і припинилося лише разом із прийняттям Вищим господарським судом України постанови від 27.07.2016 року, оскільки договір оренди землі може визнаватися недійсним і припинятися в силу вимог ч. 3 ст. 207 ГК України лише на майбутнє, а не з моменту його вчинення.

При цьому оскаржувані СФГ "Конкурент" накази про надання дозволів на розробку документації щодо відведення у власність земельних ділянок членам ФГ "Зінденс" були винесені відповідачем 09.06.2016 року, тобто у період коли право оренди на земельну ділянку площею 57,0907 га належало ОСОБА_5, і жодних судових рішень про скасування такого права, які б набрали законної сили, не існувало.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області оскаржуваних наказів від 09.06.2016 року, будь-яких перешкод у розпорядженні земельною ділянкою площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 у відповідача не існувало, а тому і підстав стверджувати про протиправність дій останнього щодо прийняття таких наказів не має.

Окрім того самі ж оскаржувані накази відповідача від 09.06.2016 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою членам фермерського господарства "Зінденс" за своєю правовою природою є актами індивідуальної дії, які за юридичними наслідками відносяться до актів, що констатують факти надання згоди, є виконаними в силу самого факту їх прийняття та вичерпують свою дію одночасно з їх прийняттям.

Так, Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняті Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (як субєктом владних повноважень) рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою є ненормативними актами, що застосовується одноразово та які на даний час вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Тому скасування таких актів не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Відповідні висновки щодо оскарження подібних рішень суб'єктів владних повноважень неодноразового висловлював Верховний Суд України в своїх постановах від 27.01.2015 року (справа №21-477-14), від 06.10.2015 року (справа №21-1306а15), від 05.03.2012 року (справа №21-423а11).

Отже оскаржувані накази Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.06.2016 року, як ненормативні акти органу виконавчої влади, вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. При цьому встановлено, що у затверджені таких проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у власність членам ФГ "Зінденс" Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було відмовлено у звязку з визнанням недійсним договору оренди землі № 246 від 31.12.2013р., про що свідчать наявні у матеріалах справи листи відповідача від 14.12.2016 року.

Таким чином обраний позивачем спосіб захисту порушених прав шляхом скасування актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію в силу їх виконання, не може бути задоволений судом, позаяк оскаржувані акти не носять жодних правових наслідків для позивача.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними та скасування наказів відповідача "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" №2-7163/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7159/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7172/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7166/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7165/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7155/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7171/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7161/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7169/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7154/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7151/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7157/15-16-СГ від 09.06.2016 року, №2-7153/15-16-СГ від 09.06.2016 року, задоволенню не підлягає.

Водночас визначаючись щодо іншої позовної вимоги СФГ "Конкурент" про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області провести об'єднання поділених земельних ділянок та присвоїти обєднаній ділянці кадастровий номер, суд виходив із наступного.

Так, в першу чергу необхідно зазначити, що в ході судового розгляду даної справи уже було встановлено, що жодного поділу земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 в даному випадку не здійснювалось, а тому об'єднання поділених земельних ділянок, за відсутності такого поділу, є неможливим.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:

- на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель;

- на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Поряд із цим, згідно із положеннями ч. 6 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

Тобто, положеннями ч. 1 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлений вичерпний перелік підстав для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, однак даний перелік не передбачає можливості внесення відповідних відомостей на підставі рішення суду, а тим більше без розроблення в установленому порядку передбаченої положеннями ч. 6 ст. 79-1 ЗК України документації із землеустрою щодо їх об'єднання.

Також варто звернути увагу і на те, що рішенням господарського суду Вінницької області від 01.02.2016 року визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року, укладений між Липовецькою РДА у Вінницькій області та СФГ "Конкурент" на умовах та на строк, що були передбачені самим договором.

Так, згідно умов договору від 01.10.2007 року позивач орендував строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 91,0315 га з цільовим призначенням - "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Цим же рішенням господарського суду від 01.02.2016 року встановлено, що у листопаді 2013 року на підставі технічної документації були змінені межі та площа земельних ділянок, які СФГ "Конкурент" орендував згідно договору оренди від 01.10.2007 року.

Згідно з витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2014 року, індексний номер 16363081, спірна земельна ділянка площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 має цільове призначення "для ведення фермерського господарства".

Отже земельної ділянки в тих межах і з тим цільовим призначенням, яку орендував СФГ "Конкурент" згідно договору оренди від 01.10.2007 року не існує, оскільки така була знищена у звязку із формуванням на її місці нових земельних ділянок з іншими межами, площею, цільовим призначенням, які відповідно до ст.ст. 79, 79-1 ЗК України є іншими обєктами цивільних відносин, повністю відмінними від обєкту оренди за договором оренди землі від 01.10.2007 року.

Таким чином вказана земельна ділянка на яку претендує позивач виникла як новий об'єкт цивільних відносин лише у 2013 році, тому вона не була і не могла бути об'єктом оренди за договором від 01.10.2007 року.

Тобто прав на користування земельною ділянкою площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057 ні договір оренди землі від 01.10.2007 року, ні судове рішення господарського суду від 01.02.2016 року за СФГ "Конкурент" не передбачало.

Із наведеного слідує, що позивач фактично ставить вимогу про об'єднання земельної ділянки площею 57,0907 га з кадастровим номером :05:000:1057, належної йому на праві оренди згідно поновленого рішенням суду договору оренди від 01.10.2007 року, яка ніколи не була об'єктом оренди згідно умов даного договору, адже має іншу площу, цільове призначення та сформована лише у 2013 році.

Вищезазначені обставини вказують на відсутність правових підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович