Справа № 448/112/17
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/112/17
Провадження № 2-а/448/48/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.02.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 Сінгх,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 Сінгх (LOVENEET SINGH) про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2017 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин ОСОБА_2 Сінгх - відповідач у справі 04.02.2017року о 03 год. 20 хв. був затриманий прикордонним нарядом від ВПС «Шегині» Мостиського прикордонного загону, на території Мостиського району Львівської області, на напрямку 513 прикордонного знаку, на відстані близько 100 метрів від лінії державного кордону України, за спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону України до ОСОБА_4.

Зазначає, що за результатами зясування обставин даного правопорушення було встановлено, що відповідач потрапив на територію України законним шляхом, а саме 01.02.2017року через авіаційний пункт пропуску «Бориспіль». Однак, знаючи про можливість легально вїхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Стверджує, що підставами вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від самостійного виїзду за межі України і спробує повторно незаконно перетнути ДКУ є: відсутність можливості самостійного повернення на батьківщину у звязку з нестачею коштів для легального повернення на територію ОСОБА_2; відсутність на території України родинних звязків, відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом.

З огляду на вищенаведене, просить суд примусово видворити відповідача за межі території України та затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, подав до суду клопотання, в якому просить затримати відповідача та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений п.7 ст.183-7 КАС України.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Сінгх (LOVENEET SINGH), 03.03.1995року народження, уродженець ОСОБА_2 м.Калсані, житель м.Чандігарх Індії відповідач у справі, 01.02.2017 року легальним шляхом потрапив на територію України через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль» на підставі закордонного паспорту громадянина ОСОБА_5 L7307131.

В подальшому, 04.02.2017 року біля 03 год. 20 хв. відповідач ОСОБА_2 Сінгх, спільно з пятьма громадянами ОСОБА_6 Сінгх, Равіндер Сінгх, Гурвіндер Сінгх, Балджиндер Сінгх та Кірпал Сінгх, намагався незаконно перетнути державний кордон України з ОСОБА_4 поза пунктом пропуску через державний кордон України, однак був затриманий на відстані 100 м від лінії державного кордону України на напрямку 513 прикордонного знаку прикордонним нарядом «Секрет» від відділу прикордонної служби «Шегині», що на території Мостиського району Львівської області.

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 07.02.2017року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 гривень.

04.02.2017 року згідно з вимогами ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобовязано його покинути територію України у термін до 06.02.2017 року.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем не може бути виконано самостійно, оскільки у нього відсутні необхідні для цього грошові кошти. Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів відповідач не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 04.02.2017 року; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.02.2017року; копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 07.02.2017 року; письмовими поясненнями відповідача ОСОБА_2 Сінгх від 06.02.2017року; копією закордонного паспорту громадянина ОСОБА_5 L7307131; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 04.02.2017 року та іншими матеріалами справи.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.183-7 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач намагався незаконно перетнути державний кордон України з ОСОБА_4 поза пунктом пропуску, беручи до уваги відсутність у відповідача грошових коштів необхідних для самостійного та добровільного повернення в країну походження ОСОБА_2, а також відсутність у відповідача постійного місця проживання та законного джерела існування на території України, близьких родичів, власного житла чи дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Частиною 2 ст.183-7 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень, зокрема, затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч. 7 ст.183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

З урахуванням викладеного, дану постанову, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 163, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 Сінгх (LOVENEET SINGH), ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затримати громадянина ОСОБА_2 Сінгх (LOVENEET SINGH), ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення його ідентифікації та примусового видворення за межі території України, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений п.7 ст.183-7 КАС України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко