Справа № 729/678/16-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 729/678/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.І. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бобровицької районної ради про визнання нечинним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Бобровицької районної ради про визнання нечинним та скасування рішення Бобровицької районної ради № 41-04 від 21 квітня 2016 року (четверта сесія сьомого скликання) «Про затвердження змін до комплексної районної програми соціального захисту окремих категорій громадян щодо порядку проведення розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом, послуги зв'язку та інші пільги, передбачені законодавством на 2016 рік» в частині введення талонів для проїзду в громадському пасажирському транспорті міського та міжрайонного сполучення пільгових категорій громадян, а саме учасників бойових дій та дітей з багатодітних сімей; відшкодування моральної шкоди.

Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Бобровицькою районною радою прийняте рішення № 41-04 від 21 квітня 2016 року (четверта сесія сьомого скликання) «Про затвердження змін до комплексної районної програми соціального захисту окремих категорій громадян щодо порядку проведення розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом, послуги зв'язку та інші пільги, передбачені законодавством на 2016 рік», у даних змінах містяться положення щодо введення талонів на безоплатний проїзд в пасажирському транспорті загального користування як на території м. Бобровиця, так на міжрайонному та внутрішньорайонному сполученні для учасників бойових дій, інвалідів війни, батьків загиблих військовослужбовців, постраждалих внаслідок аварії ЧАЕС 1 та 2 категорій - 20 талонів на місяць на одну особу та для дітей з багатодітних сімей по 10 талонів на місяць (а.с. 9-12).

Відповідно до посвідчення, виданого УМВС України в Чернігівській області від 30 червня 2015 року, ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 1), а також його дочка ОСОБА_3 має право на пільги, передбачені законодавством для дітей з багатодітної сім'ї, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с. 8).

Не погоджуючись з рішенням Бобровицької районної ради № 41-04 від 21 квітня 2016 року (четверта сесія сьомого скликання) «Про затвердження змін до комплексної районної програми соціального захисту окремих категорій громадян щодо порядку проведення розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом, послуги зв'язку та інші пільги, передбачені законодавством на 2016 рік» в частині введення талонів для проїзду в громадському пасажирському транспорті міського та міжрайонного сполучення пільгових категорій громадян, а саме учасників бойових дій та дітей з багатодітних сімей, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі та в межах своєї компетенції.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать - залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв'язку.

Пунктом 16 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішуються питання щодо затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання.

Відповідно до п.9. ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради з питань, віднесених до власної компетенції ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, спірне рішення Бобровицької районної ради № 41-04 від 21.04.2016 скасоване рішенням Бобровицької районної ради (сьома сесія сьомого скликання) № 34-07 від 15 грудня 2016 року.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що оскаржуване рішення Бобровицької районної ради скасоване та втратило свою юридичну силу, а тому не призведе до поновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні такої вимоги має бути відмовлено.

При цьому, судова колегія вважає такими, що спростовуються матеріалами справи твердження апелянта про те, що він не просив скасовувати рішення Бобровицької районної ради, а просив визнати нечинним та таким, що суперечить чинному законодавству України.

Так, із журналу судового засідання від 10.11.2016 року (а.с. 98-99) вбачається, що уточнюючи свої позовні вимоги, позивач наполягав саме на скасуванні рішення районної ради №41-04.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Статтями 23 та 1167 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Однак, позивачем в підтвердження наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди було надано лише виписку із амбулаторної картки про перебування його на «Д» обліку, з діагнозом гіпертонічна хвороба II ст. Будь-яких підтверджень того, що саме прийняття відповідачем спірного рішення призвело до захворювання, позивачем суду надано не було.

З огляду на викладене, відмова у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди є правомірною.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 07.02.2017 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.