Справа № 754/643/17
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/206/17
Справа №754/643/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2017 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Панченко О.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогами про зобов'язання Відповідача призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні та з липня 2016 року одержує на загальних підставах пенсію в зв»язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Поруч з цим, позивач була дружиною ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і який перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ.

Позивач вказує, що 16.12.2016 р. вона звернулася до Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Києві, із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, до якої були долучені всі необхідні документи, передбачені п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 р. № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На вказану заяву позивач отримала відповідь від 27.12.2016 р. вих. № 21676/09/Л-1638, згідно з якою їй відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника з посиланням на те, що з 01.05.2016 року набув чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Не погоджуючись з позицією Відповідача, Позивач звертається до суду та просить визнати таку відмову протиправною.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини та надані докази, відповідно до ст. 183-2 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку скороченого провадження.

Від Відповідача надійшли заперечення на позов, в яких останній не погоджуючись з позовом, просив відмовити у його задоволені.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з липня 2016 року Позивач одержує пенсію на загальних підставах у зв»язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Встановлено, що чоловік Позивача - ОСОБА_2, який отримував пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач фактично перебувала на утриманні чоловіка.

Відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15).

Згідно з ч. 11 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала пенсію або мала право на пенсію за цим Законом.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до матеріалів справи чоловік позивача отримував пенсію державного службовця, а тому позивач має право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 70 відсотків, яку отримував її чоловік, відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, у редакції Закону від 01.01.2016 р., яка діяла на день смерті чоловіка позивача.

З 01.04.2015 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-ХІІІ.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-ХІІІ з 01.06.2016 р. пенсії не призначаються, у тому числі у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ.

В той же час, згідно із ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміни в законодавстві, які суттєво звужують соціальні права пенсіонерів, суперечать Конституції України, і не можуть бути підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді конкретної справи застосовує Конституцію України, як акт прямої дії, так як рішення суду повинно ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Враховуючи те, що Позивач є пенсіонеркою, з огляду на положення ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У такому випадку при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, а також ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, у зв'язку з чим, відмова у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника - чоловіка Позивача, який отримував пенсію державного службовця, є такою, що порушує права та інтереси позивача і суперечить Конституції України та законам України, які прийняті відповідно до Основного Закону.

Право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника у Позивача виникло з 16.12.2016 р., тобто з дня звернення позивача з відповідною заявою до Ліобережного об'єднаного УПФУ в м. Києві.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, ст. ст. 183-2, 256 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ліобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію у зв»язку з втратою годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції від 31.05.2005 року №2593-ІУ у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, на яку нараховувався збір на обов»язкове державне пенсійне страхування з урахуванням норм ч. 5 цієї статті починаючи з 16 грудня 2016 року.

За рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, а саме Лівобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: