Справа № 815/7006/16
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/7006/16

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

10 лютого 2017 р.

м.Одеса

Справа № 815/7006/16

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Милосердний М.М., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. по справі № 815/7006/16

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН"

відповідач - Одеська митниця ДФС

про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Не погодившись з постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 р. представником Митниці подана апеляційна скарга, а також подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на відсутність належного фінансування державної установи.

Розглянувши подане клопотання, вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 88 КАС України та статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 87, 88 КАС України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами скаржника щодо можливості оскарження судових рішень, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відтак, клопотання Митниці про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки, апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 187 КАС України, таку апеляційну скаргу, відповідно до статті 108 КАС України, слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст. 108, ст.ст. 187, 189 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволені клопотання Одеської митниці ДФС про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС – залишити без руху, та надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги до 28.02.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя: Милосердний М.М.