Справа № 2а-2827/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 р. № 2а-2827/10/2570
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Грузновій О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом ОСОБА_1
доголови Голосіївського районного суду ОСОБА_2
провизнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:
До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Голосіївського районного суду м. Києва, в якому позивач просить під час прийняття судового рішення керуватися вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень й застосування практики Європейського Міжнародного суду з прав людини», винести судове рішення із застосуванням аналогії права (закону) на підставі тієї обставини, що судами України вже приймалися аналогічні рішення з аналогічних спорів фізичної особи до субєктів владних повноважень та визнати дії субєкта владних повноважень у відмові у виконанні дій, які він зобовязаний згідно чинного законодавства вчинити способом, встановленим законом, під час виконання адміністративно-розпорядчих функцій неправомірними, мотивуючи позовні вимоги тим, що на неодноразові звернення позивача з проханням ознайомити його в приміщенні суду з матеріалами кримінальної справи, відповідач систематично відмовляв йому у здійсненні своїх прав.

Позивач в судове засідання не зявився, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі та без участі його представника. Представник відповідача в судове засідання не зявився, на адресу суду відповідач надав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених у запереченні та розглядати справу без участі представника.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 21.06.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 25.06.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91 Чернігівської області згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2008 року, яким призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна та з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на три роки.

Не погоджуючись в вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2008 року позивачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23.03.2009 року вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2008 року залишено без змін.

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з проханням надати йому можливість ознайомитися в приміщенні суду з кримінальною справою для вирішення питання про внесення касаційної скарги, однак відповідачем було відмовлено у здійсненні такого права, мотивуючи свою відмову тим, що позивач 08.04.2009 року був направлений для відбування покарання в Менську ВК № 91 Чернігівської області.

Як зазначає відповідач, 06.07.2009 року та 08.07.2009 року від позивача надійшли заяви з проханням ознайомити його з кримінальною справою.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2009 року за вихідним № к.22 Голосіївським районним судом м. Києва позивача повідомлено про те, що копії матеріалів кримінальної справи виготовляються та будуть направлені найближчим часом.

19.08.2009 року за вихідним № к.22 Голосіївським районним судом м. Києва направлено на адресу Менської ВК № 92 для передачі засудженому ОСОБА_1 виготовлені копії матеріалів кримінальної справи за його обвинуваченням у чотирьох томах.

Відповідно до ч.5 ст.384 КПК України, особам, які вправі подати касаційну скаргу, касаційне подання, надається можливість ознайомитися в суді з матеріалами справи для вирішення питання про внесення касаційної скарги чи подання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.384 КПК України, касаційні скарги на судові рішення, зазначені в частині другій статті 383 цього Кодексу, мають право подати: засуджений, його законний представник і захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач мав намір оскаржити вирок суду і має таке право згідно вимогам КПК України, суд неправомірно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні такого клопотання про ознайомлення його з кримінальною справою в приміщенні суду, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині суд вважає за необхідним задовольнити.

Оскільки позивач ОСОБА_1 просив відповідача ознайомити його зі справою після набрання вироком законної сили, то посилання відповідача на норми ст.255 КПК України в даному випадку суд вважає безпідставними, оскільки забезпечення права на ознайомлення з матеріалами справи, згідно даної статті відбувається після призначення справи до судового розгляду.

Крім того, посилання відповідача на те, що у нього не було можливості ознайомити позивача з кримінальною справою, оскільки на момент звернення з такою заявою позивач відбував покарання в місцях позбавлення волі, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до п.23.4 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої Наказом ДСА України від 27.06.2006 року № 68 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.07.2006 року за № 860/12734, ознайомлення з матеріалами справи та протоколом судового засідання особи, яка знаходиться під вартою (підсудного або засудженого), відбувається в спеціально відведеному місці приміщення суду, визначеному головою суду.

Також посилання відповідача на те, що зі змісту ст.255 КПК України не випливає обовязку суду про ознайомлення із матеріалами кримінальної справи осіб, які заявили таке клопотання безпосередньо в приміщенні суду спростовується ч.5 ст.384 КПК України.

В решті позовних вимог позивача необхідно відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до голови Голосіївського районного суду м. Києва щодо прийняття судового рішення керуючись вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень й застосування практики Європейського Міжнародного суду з прав людини», винесення судового рішення із застосуванням аналогії права (закону) на підставі тієї обставини, що судами України вже приймалися аналогічні рішення з аналогічних спорів фізичної особи до субєктів владних повноважень задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю, а визнання дій субєкта владних повноважень щодо відмови у виконанні дій, які він зобовязаний згідно чинного законодавства вчинити способом, встановленим законом, під час виконання адміністративно-розпорядчих функцій неправомірними підлягають задоволенню частково в частині не ознайомлення позивача ОСОБА_1 з оригіналами матеріалів кримінальної справи в приміщенні суду.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати дії суб'єкта владних повноважень щодо відмови у виконанні дій, які він зобов'язаний згідно чинного законодавства вчинити способом, встановленим законом, під час виконання адміністративно-розпорядчих функцій неправомірними в частині не ознайомлення позивача ОСОБА_1 з оригіналами матеріалів кримінальної справи в приміщенні суду.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження

На підставі ч.3 ст.160 КАС України виготовлення постанови у повному обсязі відкласти на 25.06.2010р

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

суддя Чернігівського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3