Справа № 451/1357/16-а
Суддя: Мулявка О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

06 лютого 2017 рокуСправа №451/1357/16-а
Провадження № 2-а/451/3/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Радехів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС, третя особа заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування постанови посадової особи митниці про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом, відповідно до вимог якого, просить визнати протиправною і скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 від 26.10.2016 року у справі про порушення митних правил №2154/20505/2016, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, вирішивши при цьому питання про судові витрати.

В обґрунтування вимог посилається на обставини, що постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 від 26.10.2016 року у адміністративній справі про порушення митних правил №2154/20505/2016 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Вважає, що при розгляді справи, вирішуючи питання притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, посадова особа органу доходів і зборів не зясував всіх обставин справи, не переконався у відсутності обставин, які виключають провадження у справі та, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності, неправильно застосував митне законодавство, від так вважає постанову від 26.10.2016 року несправедливою, а тому просить її скасувати.

Так, 08.10.2016 року, о 06:46 год., під час проходження митного контролю на п/п «Устилуг» митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС, було складено протокол про порушення ним митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, оскільки відповідно до інформації ПІК «Інспектор - 2006» та електронної бази ЄІАС ДМС України 30.08.2016 року, прямуючи з ОСОБА_3 в Україну, він ввіз на митну територію України через п/п «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівскої митниці ДФС автомобіль марки «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595, р/н WWL 56883 в митному режимі «транзит» та не вивіз у встановлений ст.95 МК України строк.

На момент перетину кордону ним було подано Волинській митниці ДФС повідомлення від 07.09.2016 року про поломку автомобіля «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883 та Довідку від 07.10.2016 року, щодо перебування транспортного засобу марки «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883 у період з 07.09.2016 року до 07.10.2016 року на технічному ремонті.

Із посиланням на норми Митного кодексу України, зазначив, що обовязок вивезення транспортного засобу «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883 з митної території України був встановлений для нього в максимальний строк до 09.09.2016 року.

Однак, у вказаний строк він не вивіз транспортний засіб з причини, яка пов'язана з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для на вчинення цієї дії, оскільки ввезений ним автомобіль вийшов з ладу та проходив ремонт у сервісному центрі.

Після діагностування автомобіля спеціалістами автосервісу ТзОВ «САЛЕРМО», було констатовано певні несправності, в результаті чого було замінено блок і датчики АБС.

Вважає, що оскільки автомобіль, у відповідності до ст.1187 ЦК України, є джерелом підвищеної небезпеки, він був змушений вжити заходів до усунення несправностей, через що залишив транспортний засіб для ремонту на автосервісі, а сам займався пошуком та придбанням необхідних для ремонту запчастин.

Позивач не погоджується із тим, що відповідач в оскаржуваній постанові вказує, що проведення ремонтних робіт не є обставинами непереборної сили, при цьому посилається на п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.05.2012 року №675 (далі-Порядок), оскільки в такому конкретно не приписано, що ремонтні роботи відносяться до зазначених обставин.

Окрім цього, зазначає, що Порядок не дає вичерпного переліку обставин непереборної сили, а лише наводить певні приклади їх настання, а тому вважає, що не слід заявляти, що несправність автомобіля та його ремонт не відносяться до непереборної сили, що не залежить від волі особи.

Не погоджується із викладом відповідачем в оскаржуваній постанові мотивів, в якій зазначено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, то перевізник повинен терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, від так терміновість повідомлення не обмежена конкретним строком.

Тобто, вважає, що відповідальність за правопорушення, передбачене ст.470 МК України настає за перевищення терміну транзиту транспортного засобу, а не за неповідомлення митному органу про причини аварії, хоч такий обовязок й встановлений для перевізника.

Наголошує, що таким чином, посадовою особою Волинської митниці ДФС не були зясовані всі обставини справи та, відповідно, оскаржувана постанова винесена передчасно.

Крім цього вважає, що відповідачем не враховано вимог закону, відповідно до якого, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушення митних правил та запобігання таким правопорушенням, що і слугувало підставою для його звернення до суду.

Позивач у судовому засіданні вимоги підтримав в повній мірі та виклав обставини аналогічні, зазначені у позові. Окрім цього пояснив, що є власником автомобіля марки «MERSEDES BENZ». 30.08.2016 року він на зазначеному транспортному засобі перетнув кордон ОСОБА_3 із Україною і до 09.09.2016 року включно, він повинен був вивезти свій автомобіль. Поряд з цим, 07.09.2016 року він скерував письмове повідомлення до Волинської митниці із обґрунтуванням неможливості у певні строки вивезти автомобіль за межі України, оскільки такий зламався. Фактично, після виявлення поломки автомобіля, він забезпечив доставку такого евакуатором на сервісний цент ТОВ «Салермо», що знаходиться у м.Львів по вулиці Стрийська. У подальшому, під час перетину кордону, 08.10.2016 року працівники митниці склали протокол про порушення ним митних правил. Про дату розгляду справи він був повідомлений завчасно, однак на розгляд такої не прибув і 26.10.2016 року була винесена оскаржувана постанова.

Вважає, що дана постанова Волинської митниці ДФС винесена із порушенням вимог закону, оскільки розгляд справи здійснено без його участі. Також, працівник митниці не прийняв до уваги усі подані ним документи, зокрема і ті, що стосувалися необхідності здійснення ремонту транспортного засобу.

Додатково пояснив, що завчасно повідомив митницю, що прострочив термін перевезення автомобіля за кордон шляхом надання довідок та чеків. Поломка автомобіля відбулася спонтанно і без аварії. Вважає, що гальмівні вузли не працювали в автомобілі, тому не мав можливості вчасно виїхати.

Просить скасувати постанову Волинської митниці ДФС, або ж помякшити міру покарання, оскільки вважає розмір штрафу не помірним, так як єдиний, хто у сімї отримує дохід для її утримання.

Представник Волинської митниці ДФС в судове засідання не зявився, надавши на електронну адресу суду заперечення проти позову, просить у задоволенні такого відмовити (а.с.47-51). У подальшому, скерувавши до суду відповідне звернення із підтриманням попередньо поданих обґрунтувань стосовно заперечень, клопотав про розгляд справи у його відсутності (а.с.141-142).

Третя особа заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, не повідомивши суд при причини, що унеможливили його прибуття у засідання, суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами заперечення та документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами, встановленими ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи.

Так, за змістом статей 529 і 530 МК України, ст.ст.2,289 КУпАП та ст.18 КАС України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України - шляхом поданням адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 08.10.2016 року Державною митною службою України складено протокол про порушення митних правил №2154/20505/2016 відносно ОСОБА_1, який о 06:46 год. через п/п «Устилуг» намагався виїхати по «зеленому коридору» з митної території України автомобілем «MERSEDES BENZ», р/н WWL 56883 (країна реєстрація ОСОБА_3), кузов №WDВ595. Даний транспортний засіб, згідно бази даних ЄАІС було ввезено в Україну 30.08.2016 року о 01:15 год. в режимі «транзит» через п/п «Угринів» Львівської митниці ДФС. Термін вивезення якої з митної території України закінчився 09.09.2016 року (а.с.8-11).

Із копії постанови в справі про порушення митних правил №2154/20505/2016 від 26.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (пятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень (а.с.5-7).

Відповідно до ч.1 ст.95 МК України, встановлені наступні строки для транзитних перевезень: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У розумінні обставин, викладених ОСОБА_1 у повідомленні від 07.09.2016 року, що скероване ним начальнику Львівської митниці ДФС, транспортний засіб, марки «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883, ввезений ним в режимі транзит 30.08.2016 року не може бути вивезений за межі території України у встановлений статтею 95 МК України строк у звязку з поломкою гальмівної системи і на даний час автомобіль перебуває на території ТОВ «Салермо», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Стрийська,195/Б (а.с.12).

Крім цього, із копії довідки №10/10/16, виданої власнику автомобіля MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883, ОСОБА_1 вбачається, що автомобіль, зазначено марки, з 07.09.2016 року по 07.10.2016 року знаходився в ремонті на авто-сервісному підприємстві у звязку з ремонтом гальмівної системи автомобіля (а.с.13).

Із копії акту №10/10/16 здачі-прийняття робіт (надання послуг) визначається, що ТОВ «Салермо» було проведено ряд робіт, зокрема замінено гальмівну рідину, блок АБС та датчики АБС (а.с.14).

На думку суду, посилання позивача на те, що ним було надано вказані документи про знаходження транспортного засобу на ремонті з 07.09.2016 року по 07.10.2016 року не заслуговують на увагу зважаючи на наступне.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ст.470, ч.3 ст.478, ст.481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

За змістом п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012 року, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Таким чином, надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

Поряд з цим, суд вважає, що зазначений ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування на лафеті, або на автопричепі.

Окрім цього, позивачем не надано жодних доказів того, що автомобіль фактично потребував ремонту до ввезення його на Україну і він фізично не міг здійснити необхідний ремонт транспортного засобу, ще до моменту ввезення останнього на митну територію України.

У розумінні п.2 розділу VIII вищевказаного Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у даному випадку не існувало.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 року №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення Форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Таким чином, на думку суду, документи на які посилався позивач, не є належними і достатніми доказами існування обставин, що унеможливили виконання вимог положень Митного кодексу України.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду, висловленої в ухвалі №К/800/15082/16 від 14.07.2016 року, випливає, що поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні ст.192 МК України.

Окрім цього, п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 №657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Змістом статті 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Повідомлення ОСОБА_1 від 07.09.2016 року (а.с.12) не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки його зміст не містить відомостей про те, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Позивачем не було надано жодних документів від дорожньо-експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак таке повідомлення не може свідчити про виконання обов'язку передбаченого ст.192 МК України.

Відповідно до п.3 розділу III Наказу №615 передбачено, що послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником та виконавцем (договір, наряд-замовлення).

У супереч наведеному, як вбачається із копії акту №10/10/16 здачі-прийняття робіт (надання послуг), особистий підпис замовника ОСОБА_1 відсутній у такому (а.с.14).

Довідка №10/10/16 без дати, видана директором ТзОВ «Салермо», ОСОБА_4 про те, що автомобіль» MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883 знаходиться в ремонті, не містить усіх обов'язкових реквізитів, які встановлені для первинних документів п.4.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: дату і місце його складання; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Отже, автомобіль марки «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883, який не був вчасно вивезений за межі митної території України відповідно до вимог ст.95 МК України, у зв'язку з ремонтом гальмівної системи автомобіля, не може бути віднесений до аварії чи обставин непереборної сили, в розумінні ст.192 МК України.

Слід також зазначити, що жодною нормою законодавства не встановлено обов'язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов'язку законодавцем не обумовлений.

Враховуючи наведені норми митного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд констатує, що сам по собі факт перебування автомобіля марки «MERSEDES BENZ», кузов №WDВ595 р/н WWL 56883 на ремонті у ТзОВ «Салермо» з 07.09.2016 року по 07.10.2016 року не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 МК України не перериває, встановлений ч.1 ст.95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту, а відтак вимоги позивача про визнання протиправною і скасування постанови посадової особи митниці про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.7-12,71,160-163,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС, третя особа заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування постанови посадової особи митниці про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_5