Справа № 277/100/17
Суддя: Гресько В. А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/100/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

02.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому компенсації 50% вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязати відповідача виплатити йому компенсацію 50% на продукти харчування в сумі 8766,60 грн. за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року та продовжувати в подальшому виплачувати з 01.01.2017 року щомісячно відповідно до положень ст. ст. 20, 60 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та допуститти постанову до негайного виконання в частині стягнення на його користь 50% компенсації на продукти харчування за медичними нормами, передбачену п.14 ст.20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 8766,60 грн. та продовжувати виплату з 01.01.2017 року.

Позивач зазначив, що він перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області, є громадянином, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та з 2005 року є інвалідом 2-ої групи. Позивачу надані всі права (пільги та компенсації), що передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 року.

З 01.01.2015 року позивачу відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" за № 76-VIII від 28.12.2014 року припинено виплату компенсації, яка передбачена положеннями п.14 ст.20 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зазначенням, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України. Оскільки позивач користуєтся пільгою на житлово-комунальні послуги (100 %) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплата компенсації на продукти харчування відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2015 року припинена.

Відповідач вважає, що якщо особі надається певний статус за двома чи більше Законами України, а деякі пільги є однотипними, то за особою залишається право вибору кожної окремої пільги за одним із законів. Громадянам дано право вибору закону щодо окремої пільги чи компенсації, а не щодо усього комплексу пільг і компенсацій за окремим законом у цілому.

Позивач вважає, що отримує пільги по сплаті комунальних платежів по ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та не просить призначити такі пільги по оплаті житлово-комунальних послуг ще і відповідно по ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пільги по компенсації 50% вартості продуктів харчування передбачені лише останнім законом, є інші за змістом, тому відповідач штучно звужує обсяг його прав.

Позивач зазначив, що 17.01.2017 року звернувся до відповідача з заявою про повернення йому невиплаченої суми, 50% вартості продуктів харчування, з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року та відновлення виплати вказаних коштів з 01.01.2017 року, однак до даного часу відповіді не отримав.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позов ОСОБА_1 є необгрунтованим. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України. Право вибору позивачу ніхто не обмежує, він повинен вибрати пільги та компенсації відповідно до одного із Законів України. А також просив розглянути справу у його відсутності.

Таким чином, в судове засідання сторони не з'явилися, у зв'язку з чим суд на підставі ст. ст. 12 ч.6, 41 КАС України розглядає справу у їх відсутність без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та інвалідом 2 групи відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, тобто позивачу надані всі права (пільги та компенсації), що передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 року.

З 01.01.2015 року позивачу відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" за № 76-VIII від 28.12.2014 року припинено виплату компенсації, яка передбачена положеннями п.14 ст.20 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

17.01.2017 року позивач звернувся до УПСЗН Ємільчинської РДА із заявою, в якій просив розпочати йому виплату припиненої компенсації як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з 01.01.2017 року та повернути заборгованість з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, на яку отримав відповідь №458/07 від 01.02.2017 року про те, що відповідно до ст.60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України. В Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, позивачу надаються пільги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на житлово-комунальні послуги в розмірі 100%, як інваліду війни 2 групи (посвідчення серії НОМЕР_2 від 16 серпня 2013 року).

Суд з висновком УПСЗН Ємільчинської РДА щодо припинення виплати позивачу компенсації, яка передбачена положеннями п.14 ст.20 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII було внесено зміни до ст.60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.

Міністерством соціальної політики України «Про надання роз'яснень щодо змін у законодавстві» від 13.02.2015 року №1832/0/14-15/20 звернуто увагу на те, що статтею 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначається право вибору пільг та компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто, пільговик з числа осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, який має право на пільги та компенсації згідно з декількома законами України, може користуватися пільгами та компенсаціями відповідно до одного із вибраних ним законів. У разі відмови щодо підтвердження громадянином вибору одного із законів України, вважається за доцільне здійснювати компенсаційні виплати та надавати пільги згідно із Законом України, який був першочерговим у визначенні статусу і надавав право на певні пільги і компенсації.

З матеріалів справи слідує, що позивачу не пропонувався вибір Закону, згідно якого він хоче отримувати пільги.

Таким чином суд приходить до висновку, що УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області вирішило самостійно надавати позивачу пільги згідно ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За приписами статті 19 Конституції України - правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

У відповідності до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України, на прохання міністерства соціальної політики, в своєму листі №16/6-21 від12.03.2015 року надало роз'яснення з приводу застосування змін до статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких, якщо особі надається певний статус за двома або більше законами України (наприклад, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), а деякі пільги є однотипними, то за особою залишається право вибору кожної окремої пільги за одним із законів. Тобто, громадянам надано право вибору Закону щодо окремої пільги чи компенсації, а не щодо усього комплексу пільг та компенсацій за окремим законом в цілому (і відмови від наданих їм прав на пільги та компенсації за іншими законами загалом).

Відтак, припиняючи виплату позивачу компенсації на продукти харчування у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач фактично звузив обсяг його прав, чим перевищив свої повноваження.

Згідно приписів ч.2 ст.71 КАС України, УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області не довів правомірності прийнятого ним рішення та не спростував вище викладене.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання неоднотипних пільг і компенсацій згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пільги ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Крім того слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Компенсації, передбачені п.14 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» носять періодичний характер, виплачуються щомісячно, і про порушення своїх прав позивач був обізнаний безпосередньо після припинення йому виплати такої компенсації.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Таким чином внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином позовні вимоги позивача можуть бути розглянуті в межах шестимісячного строку, що передував зверненню позивача до суду, який звернувся до суду 02.02.2017 року.

Зважаючи на те, що позивач 17.01.2017 року звертався до відповідача із заявою про поновлення його порушених прав, бажаючи вирішити питання в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за період з 18.07.2016 року.

Позивач не просив суд поновити йому пропущений строк для звернення до суду, не вказав поважних причин пропуску строку звернення до суду і суд не вбачає підстав для поновлення строку за період з 01.01.2015 року по 17.07.2016 року включно.

Ухвалою судді від 08.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області провести нарахування та виплату йому компенсації 50% вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС за період з 01.01.2015 року по 17.07.2016 року включно - залишено без розгляду, в зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, ст.ст. 20, 60 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 19, 22 Конституції України, керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсації 50% вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС протиправними.

Зобов'язати УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області провести нарахування ОСОБА_1 компенсації 50% вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС починаючи з 18.07.2016 року та здійснити відповідні виплати, відмовивши в решті позовних вимог за безпідставністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько