Справа № 647/220/17
Суддя: Корсаненкова О. О.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 647/220/17
№ провадження 2-а/647/6/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції №3 Головного управління національної поліції в Херсонській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд

встановив:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.01.2017 року старшим сержантом поліції поліцейської патрульної поліції №3 Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 було винесено постанову серії ПС2 №785788 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до постанови, позивач нібито не ввімкнув ближнє світло фар у відсутності денних ходових вогнів. Зазначену постанову позивачу вручено не було, він її отримав лише 30.01.2017 року у державного виконавця. Позивач просить суд, поновити йому строк звернення до суду, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №785788 від 06.01.2017 року про накладення адміністративного стягнення, а справу закрити.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Також, позивач пояснив, що 06.01.2017 року він рухався на своєму автомобілі в напрямку с.Нововоронцовки, виїхав із заправки по трасі та ввімкнув ближнє світло фар. Неподалік він побачив патрульний автомобіль, проїхав далі. Оскільки через деякий час він почув якийсь шум з колеса та зупинився, ввімкнув аварійну сигналізацію й вийшов подивитися. Через декілька хвилин до нього підійшли два поліцейські, показали відео на мобільному телефоні, на якому схожий на його автомобіль рухався із вимкнутим світлом фар. Він зазначив, що не згоден, що це його автомобіль, попросив надати якісь документи та сертифікати на те, що надане відео є належним доказом його вини. Такі документи йому надані не були. Після чого, поліцейським без оголошення про розгляд справи про адміністративне правопорушення та розяснення прав було складено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та запропоновано розписатися у ній. ОСОБА_1 розписався, після чого почав зазначати в постанові про свою незгоду із правопорушенням, поліцейський забрав її та повідомив, що направить постанову поштою. Проте до теперішнього часу оскаржувану постанову поштою ОСОБА_4 не отримував. В кінці січня 2017 року ОСОБА_5 отримав повідомлення державного виконавця про необхідність сплатити штраф у розмірі 850 грн., з приводу чого зявився до державної виконавчої служби, де 30.01.2017 року отримав копію постанови, після чого подав позов до суду. Вважає, що строк звернення до суду за захистом своїх прав пропустив з поважних причин.

Представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова була винесена з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме без розгляду адміністративної справи, за місцем зупинки транспортного засобу, без розяснення прав ОСОБА_1 та з іншими порушеннями, що є підставою для ї скасування.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Також, зазначив, що 06.01.2017 року він перебував на автодорозі Марянське Берислав, близько 92 км з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, коли побачив автомобіль, який рухався із вимкненим ближнім світлом фар. ОСОБА_3 сказав напарнику, щоб зупинив цей автомобіль, а сам зафіксував на свій телефон відео із порушенням. Коли водій автомобіля побачив поліцейський автомобіль, він ввімкнув світло. Напарник ОСОБА_3 подав сигнал жезлом про зупинку, проте було слизько, автомобіль зупинився через 3 км. Водію було розяснено причину зупинки, продемонстровано відео, після чого ОСОБА_3 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій ОСОБА_1 розписався. Останній нічого не пояснював, його думку з приводу правопорушення ОСОБА_3 не питав. Права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КпАП України, ОСОБА_1 були розяснені після складання постанови. При запереченні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 зобовязаний скласти протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків. Цього зроблено не було, оскільки свої заперечення порушник висловив вже коли розписувався у постанові. ОСОБА_1 не подав клопотання про розгляд адміністративної справи не на місці зупинки транспортного засобу, тому постанова була винесена відразу. Про можливість подання такого клопотання, ОСОБА_1 розяснено не було.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч.1 ст. 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ч.3 ст.288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Згідно ст.289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки позивач отримав оскаржувану постанову лише 30.01.2017 року, що підтверджується відміткою державної виконавця, суд визнає поважними причини пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав та вважає за необхідне його поновити.

У своїй позовній заяві, як на підставу в обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що не скоював даного правопорушення, доказів на підтвердження протилежного постанова не містить. Фіксація правопорушення відбулася на мобільний телефон, що не передбачено чинним законодавством. Крім того, при винесенні постанови відповідачем не дотримано вимоги законодавства, щодо процедури розгляду справи.

Судом встановлено, що 06.01.2017 року поліцейським патрульної поліції №3 ГУНП в Херсонській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ПС2 № 785788, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даних постанови позивач 06.01.2017 року на автомобілі НОМЕР_1, рухався по а/д Марянське Берислав 92 км із вимкненим ближнім світлом фар у відсутності денних ходових вогнів.

Згідно ст.245 КпАП України - завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 268 КпАП України визначає права особи, яка притягається до адміністративного порушення, а саме знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Отже, не зважаючи на місце розгляду справи особа при розгляді справи має певні права, розяснення та дотримання яких забезпечується органом, який уповноважений розглянути справу.

Відповідно до ст. 280 КпАП України - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.222 КпАП України визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КпАП України, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.254 КпАП України, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, а саме в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КпАП України, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваній постанові позивачем зроблено запис «світло було включено, з матеріалами інспектора не згоден».

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні зазначеного в постанові порушення і адміністративного стягнення, що на нього було накладено в момент складення постанови, відповідачу у справі як уповноваженій посадовій особі слід було скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статей 258 та 256 цього Кодексу.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи, оскільки в порядку ст. 283 КпАП України, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КпАП України вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою патрульної поліції №3 Головного управління національної поліції в Херсонській області. Проте, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

За встановлених обставин, враховуючи, що при винесенні постанови серії ПС2 № 785788 від 06.01.2017 року відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постанову винесено на місці зупинки транспортного засобу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, без підготовки до розгляду справи та всебічного, повного і об'єктивного з`ясування обставин справи, без розяснення прав особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності та заслуховування її пояснень, а також врахування її матеріального становища та обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність, зважаючи на те, що в ході судового розгляду доказів правомірності винесення даної постанови відповідачем надано не було, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

В порядку ст.94 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 72, 86, 94, 102, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 33, 122, 222, 245, 258, 264, 268, 276, 280 КпАП України, ст.ст.33, 222, 245, 254, 256, 258, 268, 276, 280, 288, 289 КпАП України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №785788 від 06.01.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Корсаненкова