Справа № 199/5341/16-а(2-а/199/141/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції Богун О.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
08 лютого 2017 року справа № 199/5341/16-а(2-а/199/141/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 р. у справі №199/5341/16-а(2-а/199/141/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича (далі відповідач), в якому просив:

- визнати дії інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича щодо складання постанови серії ПСЗ №028659 у справі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення незаконними;

- визнати постанову серії ПСЗ №028659 від 06 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.07.2016 року інспектором роти №1 батальону №1 ІПП в місті Дніпропетровську Шибецьким О.В. було складено постанову серії ПСЗ №028659, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підставою для складання постанови визначено порушення п.2.1 (г), п. 9.2. (б) Правил дорожнього руху. Позивач наполягає на тому, що він не порушував Правил дорожнього руху, при проїзді на віадук подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, отже відповідачем порушено процедуру перевірки страхового поліса та зупинено автомобіль безпідставно. Також у оскаржуваній постанові невірно зазначено відомості про особу, щодо якої розглядається справа, адміністративне стягнення у вигляді штрафу застосовано до ОСОБА_2 , тоді як постанова складалась у відношенні ОСОБА_1 та невірно викладено опис обставин, установлених при розгляді справи.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 р. у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, не надання правової оцінки фактам та нормам законодавства, просить скасувати оскаржувану постанову та позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не викладено обставини справи, не зазначено де та у зв`язку з чим було зупинено транспортний засіб позивача.

Близько 13 год 40 хв. 06.07.2016 року відповідачем було зупинено транспортний засіб за керуванням позивача, з підстав порушення п.9.2 (б) Правил дорожнього руху, у зв`язку з не поданням сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, заїжджаючи з Донецього шосе на віадук.

Зупинивши транспортний засіб відповідачу було надано посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не надавався, оскільки позивач не порушував п.9.2 (б) Правил дорожнього руху.

Притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.126 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, оскільки законодавець чітко розділив процес передачі співробітникові поліції посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб від передачі страхового полісу, оскільки обов`язок водія показати страховий поліс виникає у випадках, чітко передбачених законодавством. Отже, інспектор порушив процедуру перевірки страхового поліса, зупинивши автомобіль безпідставно.

Також, оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням правил щодо її оформлення: невірно зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, в резолютивній частині постанови невірно зазначено прізвище особи на яку накладається адміністративне стягнення.

В силу приписів ч.2 ст.71 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідач тричі не з`явився в судові засідання і не спростував твердження про безпідставність зупинки транспортного засобу позивача, не надав докази підтверджуючі вчинення адміністративного правопорушення (запис з відеореєстратора, тощо).

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.07.2016 року близько 13 години 30 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ DAEWOO LANOS, рухаючись по Донецькому шосе прямував у напрямку вулиці Широкій у місті Дніпро. Попереду рухалась патрульна машина поліції спостерігаючи за рухом позивача.

Позивачем було порушено правила п.п. 2.1 г), 9.2. б) Правил дорожнього руху, про що інспектором роти №1 батальону №1 ІПП в місті Дніпропетровську Шибецьким О.В. було складену постанову серія ПСЗ №028659 у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із стягненням штрафу у розмірі 425 гривень.

Оскільки позивач на вимогу відповідача відмовився надати для перевірки відповідні документи, наявність та надання яких та є обов`язковим вимогами ст. 126 КУпАП, п.п. 2.1. Правил дорожнього руху, суд першоїі інстанції прийшов до висновку про правомірність дій відповідача та відсутність законних підстав для скасування оскаржуваної постанови серії ПСЗ №028659 у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З наведеними висновками суду першої колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що 06.07.2016 року о 13 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль Романенка Володимира Миколайовича було зупинено по вул.Клубна 5 у м.Дніпропетровську та складено у відношенні позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №028659.

Постанова складена інспектором роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецьким Олександром Васильовичем з огляду на порушення позивачем вимог п.2.1(ґ) та п.9.2(б) Правил дорожнього руху, а саме: керування автомобілем не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів; неподання сигналу покажчиками повороту відповідного напрямку.

Відповідно до п. 9.2(б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 2.4(а) Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1(ґ) Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284, КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Колегією суддів встановлено, що постанова серії ПСЗ №028659 від 06 липня 2016 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецьким Олександром Васильовичем, яким не було з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено свідків правопорушення, не застосовані технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Також, у постанові серії ПСЗ №028659 від 06 липня 2016 року не зазначено про час і місце вчинення позивачем порушення пункту 9.2(б) Правил дорожнього руху, а в резолютивній частині постанови зазначено невірне по-батькові особи до якої застосовується адміністративне стягнення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції не було враховано положення ч.2 ст. 71 КАС України, відповідно до якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів того, що позивач порушив пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху, на підставі чого його транспортний засіб було зупинено відповідачем, отже вчинення позивачем адміністративного правопорушення не доведено.

Згідно ст. 16 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 №3353-ХІІ (в редакції чинній на 22 березня 2016 року) встановлено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до п.21.2 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року №1961-ІV (в редакції чинній на 22 березня 2016 року), контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється у тому числі відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідачем не доведено зі сторони позивача будь-яких інших порушень, а також в даному випадку не оформлялись матеріали дорожньо-транспортної пригоди, вимога інспектора про пред`явлення полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є неправомірною.

Дослідивши обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що дії інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича щодо складання постанови серії ПСЗ №028659 у справі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконними, а постанова ПСЗ №028659 від 06 липня 2016 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі постанови серії ПСЗ №028659 від 06 липня 2016 року підлягає закриттю.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте із порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 р. у справі №199/5341/16-а(2-а/199/141/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у місті Дніпропетровську Шибецького Олександра Васильовича щодо складання постанови серії ПСЗ №028659 у справі про адміністративне правопорушення від 06 липня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПСЗ №028659 від 06 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва