Справа № 805/3852/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Молочна І. С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року справа №805/3852/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3852/16-а за позовом ОСОБА_2 до Волноваського районного суду Донецької області, третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2016 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Волноваського районного суду Донецької області (далі відповідач), третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі відповідач, управління) про визнання неправомірними та скасування наказів Голови Волноваського районного суду Донецької області від 16 вересня 2016 року № 98 про відкликання з відпустки; від 19 вересня 2016 року № 29-к про відрахування зі штату Волноваського районного суду Донецької області з 19 вересня 2016 року; зобовязання голову Волноваського районного суду Донецької області видати наказ про відрахування зі штату Волноваського районного суду Донецької області з 07 жовтня 2016 року (останній день відпустки), в якому вказати про необхідність виплати ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення до чергової щорічної відпустки за період роботи з 05 лютого 2016 року по день відрахування зі штату в розмірі посадового окладу судді, вказати про необхідність виплати передбаченої Законом України «Про судоустрій і статус суддів» вихідної допомоги при звільненні з посади (відрахування зі штату суду) (а.с.3-6).

Позивачем 22 листопада 2016 року до суду надано заяву, якою уточнено позовні вимоги. Відповідно до наданої заяви позивач просить зобовязати голову Волноваського районного суду Донецької області видати наказ про відрахування її зі штату Волноваського районного суду Донецької області з 07 жовтня 2016 року (останній день відпустки), в якому вказати про необхідність виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення до чергової щорічної відпустки за період роботи з 05 лютого 2016 року по 07 жовтня 2016 року (по день відрахування зі штату райсуду) в розмірі посадового окладу судді, і вказати про необхідність виплати передбаченої Законом України «Про судоустрій і статус суддів» вихідної допомоги при звільненні з посади (відрахування зі штату суду) (а.с. 57).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у задоволені позову відмовлено (а.с.82-84).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на незаконність судового рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що позивач пішла у відставку з 07 жовтня 2016 року, вона має право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення у 2016 році та на неї поширюються вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який вступив у дію 30 вересня 2016 року.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач з клопотанням про особисту участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції не зверталась, відповідач та третя особа просила справу розглянути без участі їх представників.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15 січня 2001 року перебувала на посаді судді Волноваського районного суду Донецької області.

У відповідності до постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 08 вересня 2016 року №515-VІІІ, зокрема, ОСОБА_2, суддю Волноваського районного суду Донецької області відповідно до пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України у звязку з поданням заяви про відставку звільнено з посади судді.

Згідно наказу голови Волноваського районного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року № 93 «Про надання відпустки ОСОБА_2 В.» позивачу надано залишок щорічної додаткової відпустки за 2015 рік тривалістю 4 календарних дні та щорічну додаткову відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів, починаючи з 19 вересня 2016 року по 07 жовтня 2016 року, включно.

Наказом голови Волноваського районного суду Донецької області від 16 вересня 2016 року за № 98 «Про відкликання з відпустки ОСОБА_2 В.» позивача викликано з залишку щорічної додаткової відпустки за 2015 рік тривалістю 4 календарні дні на 4 календарні дні та з щорічної додаткової відпустки за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів на 15 календарних днів починаючи з 19 вересня 2016 року по 07 жовтня 2016 року, включно. Підставою даного наказу визначено постанову Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VІІІ.

У відповідності до наказу голови Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2016 року за № 29-к «Про відрахування зі штату Волноваського районного суду Донецької області судді Гальченко І.В.» відповідно до постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1515-VІІІ «Про звільнення суддів» вирішено вважати суддю Волноваського районного суду Донецької області Гальченко І.В. такою, яка вибула з штату Волноваського районного суду Донецької області з 19 вересня 2016 року. Також, вказаним наказом вирішено виплатити позивачу компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 05 лютого 2016 року по 19 вересня 2016 року тривалістю 26 календарних днів, за щорічну додаткову відпустку за 2015 рік тривалістю 4 календарні дні, за щорічну додаткову відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів.

Позивач 23 вересня 2016 року звернулась до голови Волноваського районного суду Донецької області із заявою щодо повідомлення її про підстави невиплати матеріальної допомоги за період роботи з 05 лютого 2016 року по день відрахування зі штату райсуду та невиплати при звільненні вихідної допомоги.

Волноваським районним судом Донецької області листом від 27 вересня 2016 року №232/113 на вказану заяву позивачу надано відповідь, якою позивачу запропоновано з вказаними питаннями звернутись до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.

Позивач 05 жовтня 2016 року звернулась до Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області із заявою щодо невиплати на її користь вихідної допомоги при звільненні та матеріальної допомоги на оздоровлення за період роботи з 05 лютого 2016 року по день відрахування зі штату.

Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Донецькій області 01 листопада 2016 року листом № 07-1603/16 надано відповідь на заяву позивача, в якій зазначено про те, що на час прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення позивача з посади судді стаття 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що передбачала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної неоподаткованої допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, втратила свою чинність. Також, в зазначеній відповіді вказано на те, що виплата допомоги на оздоровлення при звільненні разом із компенсацією за невикористану частину щорічної відпустки законом не передбачена.

Головою Волноваського районного суду Донецької області 11 листопада 2016 року наказом № 36-к «Про внесення змін до наказу № 29-к від 19.09.2016 року, внесено зміни до наказу голови Волноваського районного суду Донецької області від 19 вересня 2016 року № 29-к, а саме: в частині першій слова та цифри «з 19 вересня 2016 року» замінено словами та цифрами «з 07 жовтня 2016 року»; в частині другій слова та цифри «за щорічну додаткову відпустку за 2015 рік тривалістю 4 календарні дні, за щорічну додаткову відпустку за 2016 рік тривалістю 15 календарних днів» - виключено.

Наказом голови Волноваського районного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року № 110 «Про скасування наказу № 98 від 16.09.2016 року «Про відкликання з відпустки ОСОБА_2В.» скасовано наказ від 16 вересня 2016 року № 98 «Про відкликання з відпустки ОСОБА_2В.».

Волноваським районним судом Донецької області 11 листопада 2016 року на адресу позивача направлено повідомлення щодо необхідності зявитись до Волноваського районного суду Донецької області для внесення запису до трудової книжки у звязку з винесенням наказу від 11 листопада 2016 року № 36-к «Про внесення змін до наказу № 29-к від 19.09.2016 року».

Суть спірних правовідносин у правомірності звільнення з посади судді, виплати їй матеріальної допомоги на оздоровлення та виплати вихідної допомоги при звільненні з посади судді, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 126 Конституції України Конституція і закони України повинні гарантувати незалежність і недоторканність суддів. До таких конституційних гарантій віднесено обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів, що закріплено у частині першої статті 130 Конституції України.

Статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною першою статті 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що виплата допомоги на оздоровлення судді здійснюється разом з наданням щорічної оплачуваної відпустки раз на рік.

В матеріалах справи міститься наказ голови Волноваського районного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року № 26 «Про надання відпустки ОСОБА_2В.», яким позивачу надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 05 лютого 2015 року по 05 лютого 2016 року тривалістю 15 календарних днів, починаючи з 23 травня 2016 року по 06 червня 2016 року включно з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.

Таким чином, позивачем у 2016 році при перебуванні у відпустці відповідно до наказу голови Волноваського районного суду Донецької області від 04 квітня 2016 року № 26 отримано допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу, що підтверджується розрахунковим листком позивача за квітень 2016 року, відповідно до якого позивачу перераховані кошти у розмірі 13780,00грн. в якості додаткового окладу.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про зобовязання голови Волноваського районного суду Донецької області видати наказ про відрахування її зі штату Волноваського районного суду Донецької області з 07 жовтня 2016 року (останній день відпустки), в якому вказати про необхідність виплати передбаченої Законом України «Про судоустрій і статус суддів» вихідної допомоги при звільненні з посади (відрахування зі штату суду) суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 111 Закону № 2453-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суддя суду загальної юрисдикції може бути звільнений з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, визначених частиною пятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції.

За приписами пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 08 вересня 2016 року № 1515-VІІІ, зокрема, позивача звільнено з посади судді Волноваського районного суду Донецької області відповідно до пункту 9 частини пятої статті 126 Конституції України у звязку з поданням заяви про відставку.

За приписами статті 120 Закону № 2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

За вимогами частини третьої статті 122 Закону № 2453-VI повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Відповідно до частини третьої статті 7 Указу Президента України від 10 червня 1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

З системного аналізу наведених норм права та з врахуванням того, що звільнення позивача з займаної посади здійснено поставною Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року, колегія суддів дійшла висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин Закону України Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

Також, колегія суддів зазначає, що Законом № 2453-VI, який діяв на час прийняття Верховною Радою України постанови № 1515-VІІІ, виплата такої допомоги суддям при звільненні не передбачена.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3852/16-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 805/3852/16-а за позовом ОСОБА_2 до Волноваського районного суду Донецької області, третя особа, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3