Справа № 809/1324/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Справа № 876/9406/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

представника позивача Пазинюк А.В.,

представника відповідача Чеха М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року в адміністративній справі № 809/1324/16 за позовом державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до приватного підприємства «Славута» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року державна податкова інспекція у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ДПІ у м.Івано-Франківську) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила надати їй дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна приватного підприємства «Славута» (далі - ПП «Славута», Підприємство), що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що через наявність у відповідача податкового боргу ДПІ у м.Івано-Франківську прийнято рішення про опис майна у податкову заставу та проведено опис майна боржника, у зв'язку з тим що здійснені позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення та відповідно до статті 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є підставою для звернення до суду із цим позовом.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила ДПІ у м.Івано-Франківську, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ПП «Славута» 28 листопада 1997 року зареєстроване як юридична особа і перебуває на податковому обліку в ДПІ у м.Івано-Франківську.

У зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу постановами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2010 року у справі № 2а-863/10/0970 та від 06 липня 2011 року у справі № 2а-1852/11/0970 було стягнуто з ПП «Славута» відповідно 145 164,52 грн та 48 474,08 грн.

У порядку примусового виконання ці рішення в повному обсязі не були виконані, а інкасове доручення № 29 від 29.09.2016 року було повернуте без виконання у зв'язку з відсутністю у відповідача коштів на рахунку.

У зв'язку із наявністю податкового боргу 25.09.2009 року заступник начальника ДПІ у м.Івано-Франківську виніс рішення за № 26564/10/24-150/6815 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

06.11.2009 року податковим проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, на суму 217 730,00 грн, що підтверджується актом опису.

19.07.2016 року податковим керуючим на підставі рішення № 26564/10/24-150/6815 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу від 25.09.2009 року складено акт опису майна ПП «Славута» (об'єкт незавершеного будівництва в м.Івано-Франківську, вул.Джохара Дудаєва, 31А), про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено інформацію про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна.

Відповідно до довідки ДПІ у м.Івано-Франківську станом на 26 вересня 2016 року (тобто, на час звернення до суду із цим позовом) податковий борг відповідача становив 166 210,13 грн, в т.ч.: заборгованість по орендній платі за землю - 166117,45 грн та заборгованість із податку на доходи фізичних осіб - 92,68 грн.

Під час розгляду цієї справи ПП «Славута» погасила вказаний борг, зокрема: 13.10.2016 року сплачено 166 117,45 грн, а 18.10.2016 року - 92,68 грн.

Проте, після зарахування цих сум до інтегрованої картки платника в автоматичному режимі відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України Підприємству за порушення строків сплати боргу було пеню на загальну суму 54 835,23 грн за період з 22.07.2009 року по 27.06.2012 року.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що вказана заборгованість не була підставою для заявленого позову, а податковий борг в розмірі 166 210,13 грн, який був підставою адміністративного позову, сплачений відповідачем під час розгляду справи в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Податковий борг, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

За приписами пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до положень статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Згідно зі статтею 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Пунктами 95.1 - 95.4 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як було уже зазначено вище, податковий борг в сумі 166 210,13 грн було погашено Підприємством під час розгляду цієї справи в суді, після чого за порушення строків сплати боргу Підприємству було нараховано пеню на загальну суму 54 835,23 грн за період з 22.07.2009 року по 27.06.2012 року.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що законність дій податкового органу щодо нарахування цієї пені оскаржена Підприємством в судовому порядку (справа № 809/31/17).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на зазначені вище норми та встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову в цій справі щодо про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі відсутні, з огляду на те, що грошове зобов'язання не є узгодженими у зв'язку з судовим оскарженням.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року в адміністративній справі № 809/1324/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 06 лютого 2017 року.