Справа № 826/1579/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1579/16 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Вітковській К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач, Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві, звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» заборгованості по здійсненню витрат на доставку пенсій у розмірі 85 449 грн. 44 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» перебуває на обліку у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем виявлено, що позивач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у частині пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №2) за період з 01 серпня 2015 року по 25 січня 2016 року, яка становить 85 449 грн. 44 коп.

Зважаючи на викладені фактичні обставини, позивач звернувся до суду першої інстанції за адміністративним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не заперечується наявність обов'язку відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Натомість, відповідач зазначає, що розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з липня 2015 (додаток до листа від 09 липня 2015 року № 6485/11 «Про направлення розрахунків») встановлено, що сплаті підлягає 13 958 грн. 22 коп. Дана сума була сплачена Відповідачем 25 грудня 2015 року, що підтверджується Платіжним дорученням № 194 від 25.12.2015 (копія додасться); розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з вересня 2015 (додаток до листа від 07 вересня 2015 року № 8194/11 «Про направлення розрахунків») - на суму 13 921 грн. 67 коп. Дана сума була сплачена відповідачем 30 грудня 2015 ркоу, що підтверджується Платіжним дорученням № 210 від 30 грудня 2015 року (копія додається); розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з жовтня 2015 (додаток до листа від 08 жовтня 2015 року № 9387/110 «Про направлення розрахунків») - на суму 13 945, 75 грн.. Дана сума була сплачена відповідачем 30 грудня 2015 року, що підтверджується Платіжним дорученням № 211 від 30 грудня 2015 року (копія додається); розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з листопада 2015 (додаток до листа від 11 листопада 2015 року № 10732/110 «Про направлення розрахунків») - на суму 14 371 грн. 22 коп. Дана сума сплачена відповідачем 30 грудня 2015 року, що підтверджується Платіжним дорученням № 212 від 30 грудня 2015 року (копія додається); розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з грудня 2015 (додаток до листа від 14 грудня 2015 року № 11826/110 «Про направлення розрахунків») на суму 14 211 грн. 87 коп. Дана сума була сплачена Відповідачем 30 грудня 2015 року, що підтверджується Платіжним дорученням № 213 від 30 грудня 2015 року (копія додається); розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з січня 2016 (додаток до листа від 18 січня 2016 року № 525/1 10 «Про направлення розрахунків») - на суму 14 141 грн. 07 коп. Дана сума була сплачена Відповідачем 29.01.2016, що підтверджується Платіжним дорученням ЛГ № 246 від 29 січня 2016 року.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Пунктом 6.1 Інструкції, встановлено розміри витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підлягають відшкодуванню витрати.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Сторонами не заперечується, що відповідні розрахунки надіслані на адресу відповідача та отриманий ним належним чином, що підтверджується відміткою про вручення в рекомендованому поштовому відправленні.

Так, судом першої інстанції встановлено, відповідачем відшкодовано фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком 2 за період з серпня 2015 року по січень 2016 року включно у загальному розмірі 84 549 грн. 80 коп.

Згідно з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, складених позивачем за період з 01 серпня 2015 року по 25 січня 2016 року, заборгованість відповідача перед відповідачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по Списку 2 становить 85 449 грн. 44 коп.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача до суду за відповідачем обліковувалась заборгованість за минулі періоди, тобто до 01 серпня 2015 року у розмірі 178 126 грн. 62 коп., та яка погашалась вищевказаними платіжними дорученнями.

Відповідно до ст.. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, відповідачем не доведено погашення заборгованості за минулі періоди, тобто до 01 серпня 2015 року у розмірі 178 126 грн. 62 коп..

Крім того, відповідачем не зазначено про оскарження розрахунку або дій органу Пенсійного фонду України щодо визначення розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком 2 за період з 01 серпня 2015 року по 25 січня 2016 року.

Крім того, наявність графіку погашення заборгованості не позбавляє позивача на право звернення до суду з даним позовом.

З'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення заборгованості.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку, визначеному ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 08.02.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна, І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.

Желтобрюх І.Л.