Справа № 818/1553/16
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р. Справа № 818/1553/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Нагорного Є.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта-В" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. по справі № 818/1553/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта-В"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орбіта-В» (далі - позивач, ТОВ «Орбіта-В») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу №898 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Орбіта-В» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Тревіс Груп» за червень 2016 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що направлений податковим органом, згідно ст.16, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України, підприємству запит від 19.10.2016р. №10801/8/18-28-14-0717 не мав обов'язкового характеру, оскільки в останньому не було зазначено інформації, яка підтверджує підстав для надіслання запиту, а також фактів, що свідчать про порушення платником податків законодавства, з наведенням конкретних норм податкового та іншого законодавства, яке порушено; відомостей, які є джерелом інформації щодо конкретних фактів порушення платником податків податкового та іншого законодавства, а тому позивач правомірно відмовився від надання визначеної в запиті інформації та її документального підтвердження. Вважає, що наказ №898 від 15.11.2016р. був прийняти відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства, в зв'язку з чим, є протиправним та підлягає скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Правом надання письмових заперечень на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що відповідачем, у відповідності до наказу ДФС України від 28.07.2015р. №543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» було проаналізовано податкову звітність по взаємовідносинам підприємства ТОВ «Орбіта-В» з підприємством ТОВ «Тревіс Груп» (код 40173782, Києво-Святошинська ОДПІ) за період червень 2016 року на загальну суму ПДВ 391,7 тис. грн.

19.10.2016 року з метою відпрацювання вище зазначених господарських взаємовідносин відповідачем на адресу позивача було направлено запит на ТОВ «Орбіта-В» за №10801/10/18-28-14-0717 з проханням надати пояснення та їх документальне підтвердження.

07.11.2016 року від позивача отримано відповідь за б/н (вх. 4022/10 від 07.11.2016) з відмовою надати пояснення та документальне підтвердження.

Керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.4 п.78 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України, у зв'язку з ненаданням ТОВ «Орбіта-В» протягом 10 днів з дня отримання запиту пояснення та їх документальні підтвердження на вищезазначений письмовий запит, ГУ ДФС у Сумській області 15.11.2016 року було прийнято Наказ №898 про проведення перевірки ТОВ «Орбіта-В» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Тревіс Груп» за період - червень 2016 року.

Не погоджуючись із зазначеним наказом відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості, оскільки, на думку суду, відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу щодо проведення позапланової перевірки ГУ ДФС у Сумській області діяв у відповідності до пп.78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється ПК України.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондує також з приписами пп.20.1.3 п.20.1 ст.20 Кодексу.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом Індустріальної ОДПІ, як податкового органу.

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Так, п. 73.3 ст. 73 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання пояснень та документального підтвердження взаємовідносин ТОВ "Орбіта-В" з контрагентом ТОВ "Тревіс Груп", Головним управлінням ДФС у Сумській області направлено на адресу позивача запит №10801/10/18-28-14-0717 від 19.10.2016 року, в якому контролюючий орган просив позивача надати пояснення та їх документальне підтвердження по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Тревіс Груп" за червень 2016 року з питань формування загального обсягу податкового кредиту (витрат).

У вказаному запиті позивача було попереджено, що ненадання пояснень та їх документального підтвердження згідно п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.

ТОВ "Орбіта-В" отримало вказаний запит 31.10.2016р., що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось сторонами у справі.

Згідно п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до п.п.20.1.6 та п.п.20.1.23 п.20.1 ст.20 ПК України визначено право органів державної податкової служби для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом; у випадках виявлення порушення вимог податкового та іншого законодавства України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Колегія суддів зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства України, відповідачем у письмовому запиті не вказані обґрунтовані підстави для його надіслання.

Так, у запиті не вказано жодного виявленого факту, який би свідчив про порушення саме ТОВ "Орбіта-В" вимог чинного законодавства. Також, у тексті запиту відсутні жодні посилання на акти перевірок, податкові повідомлення-рішення, судові рішення, кримінальні провадження.

В матеріалах справи міститься відповідь, направлена ТОВ "Орбіта-В" на вищевказаний запит Головного управління ДФС у Сумській області, в якій позивач посилається на те, що у запиті не вказана конкретна обґрунтована підстава для надіслання запиту, не наведено конкретних норм податкового та іншого законодавства, яке порушено підприємством позивача, відомостей, які є джерелом інформації щодо конкретних фактів порушення платником податків податкового та іншого законодавства, а тому позивач вважає себе звільненим від обов'язку надавати відповідь та документи на вказані запит.

При цьому колегія суддів відзначає, що наявність податкової інформації про неможливість надання послуг контрагентом позивача - ТОВ «Тревіс Груп» не свідчить та не може свідчити про порушення податкового або іншого законодавства України саме позивачем, оскільки дані податкової звітності (1-ДФ), поданої ТОВ «Тревіс Груп» до органів ДФС не мають жодного відношення до ТОВ "Орбіта-В" та стосується виключно контрагента позивача.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Тобто, діюче законодавство України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету або іншим чином порушили законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки виключно саме до цієї особи - контрагента.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що посилання відповідача у запиті про підозру щодо порушення податкового законодавства є жодним чином необґрунтованими, а отже запит є таким, що складено з порушенням вимог, передбачених абз. 2 п. 73.3 ст. 73 ПК України, у зв'язку з чим, керуючись чинним законодавством, позивач був звільнений від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем було порушено п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, що призвело до прийняття останнім наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Орбіта-В" за відсутності підстав на її проведення.

Керівник Головного управління ДФС у Сумській області, приймаючи наказ № 898 від 15.11.2016 року, не перевірив дотримання приписів чинного законодавства України, що призвело до видання цього наказу з порушенням вимог п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Беручи до уваги викладене, за відсутності визначених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України підстав для призначення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Орбіта-В», колегія суддів дійшла висновку про те, що наказ Головного управління ДФС у Сумській області, № 898 від 15.11.2016 року є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що оцінку правомірності наказу на проведення податкової перевірки варто надавати із урахуванням того, чи є достатнім зміст наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Платник податків може не погодитися з висновком контролюючого органу, вважаючи, що запит було надіслано безпідставно, або що його відповідь на запит є вичерпною і не потребує проведення перевірки викладених у ньому даних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування спірного наказу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений наказ було прийнято відповідачем за наявності обставин, з якими положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України пов'язують можливість призначення та проведення перевірки.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що оцінку правомірності наказу на проведення податкової перевірки варто надавати із урахуванням того, чи є достатнім зміст наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив питання про те, чи можна зі змісту спірного наказу ідентифікувати фактичну підставу для проведення спірної перевірки.

Встановлені Главою 8 розділу II Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Слід зазначити, що вказаної правової позиції додержується і Вищий адміністративний суд України (ухвала ВАСУ від 9 липня 2014 року у справі № К/800/19335/13).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів наявність встановлених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Орбіта-В", колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуваний наказ є незаконним, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта-В" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2016р. по справі № 818/1553/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта-В" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Сумській області №898 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіта-В" () з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревіс-Груп» за червень 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст постанови виготовлений 08.02.2017 р.