Справа № 460/4677/16-а, 2а-460/317/16
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 р. Справа № 876/8940/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Онишкевича Т. В., Іщук Л. П.

з участю: секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року у справі №460/4677/16 а, провадження №2 а/460317/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Львові, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №358043, якою його визнано винним за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що знак 5.16, про який йдеться у оскаржуваній постанові, стоїть на відстані 40 50 м від пішохідного переходу. На момент, коли він під`їхав до зони дії знаку, на пішохідному переході працював червоний сигнал світлофора, і перед ним стояли автомобілі. Коли ввімкнулося зелене світло, перестроїтись у правий ряд не зміг, тому що його маневр здійснювався би на пішохідному переході. Крім того, відсутність у діях позивача складу адміністративної відповідальності підтверджується також тим, що дорожній знак 5.16 не відповідає вимогам Правил дорожнього руху та державним стандартам, тому належні для його виконання дії він (позивач) не міг вчинити завчасно.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Тому позивачем було правильно, у відповідності з вимогами закону, обрано підсудність для подання скарги.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули та не направили представників, хоча належним чином та у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. При цьому, від осіб, які беруть участь у справі відсутні клопотання про розгляд справи за їх участі.

У зв`язку з цим справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, а керуючись ст.ст. 41, 196 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши доповідь судді доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про повернення позовної заяви та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проживає в Запорізькій області, представник позивача, який звертається з позовом в інтересах позивача проживає у м. Львові, а юридична адреса відповідача м. Львів. Тобто, за висновками суду першої інстанції, дана справа територіально не підсудна Яворівському районному суду, як адміністративному суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2016 року інспектором ВПОДД батальйону №1 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції Мельниченком Максимом Вікторовичем винесено постанову серії АР №358043, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «СITROEN XM», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30 вересня 2016 року о 12 годині 20 хвилин на ділянці автодороги Львів Краківець не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 126, 127 1 129 також можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Місцем проживання позивача є с. Новобогданівка, в/ч А 2985 Запорізької області. Місцем знаходження відповідача є м. Львів. За таких обставин, з огляду на предмет спору у справі, місце проживання позивача та місця знаходження відповідача, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про непідсудність справи за позовом ОСОБА_1 Яворівському районному суду Львівської області.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано вимог ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено розгляд справ про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення є безпідставним, оскільки позивач посилається на норми, які визначають підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, які у даному випадку щодо підсудності адміністративних справ не застосовуються.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, представлені сторонами на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до законних і обґрунтованих висновків.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Тому підстав, передбачених ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України для скасування ухвали суду першої інстанції і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи дане питання, ухвалив судове рішення з дотриманням процесуального права, а тому підстав для його скасування і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року у справі №460/4677/16 а, провадження №2 а/460317/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

Судді: Т. В. Онишкевич

Л. П. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено 06 лютого 2017 року.