Справа № 348/2384/16-а
Суддя: Грещук Р.П.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2384/16-а

06 лютого 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді- Грещука Р.П.,

секретаря - Клекот Л.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі з пістав зазначених в позові.

Просить суд визнати протиправними дії Надвірнянського ОУПФУ Івано-Франківської області щодо відмови зарахувати до спеціального стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення на підставі ст. 55 п. «е» З-ну України «Про пенсійне забезпечення» період проходження ним військової строкової служби з 21.06.1988р. по 12.05.1990рік в Збройних Силах, а також період його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996року по 10.08.1998рік.

Зобовязати Надвірнянське ОУПФУ Івано-Франківської області зарахувати до спеціального стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення на підставі ст. 55 п. «е» З-ну України «Про пенсійне забезпечення» період проходження ним військової строкової служби з 21.06.1988р. по 12.05.1990рік в Збройних Силах, а також період його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996року по 10.08.1998рік.

Представник відповідача в судовому засіданнні позовні вимоги не визнала та подала заперечення в якому ОУПФ України Івано-Франківської області вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

Зокрема, змінами, внесеними в Закон України « Про пенсійне забезпечення» (Закон 1788), що набули чинності у звязку з ухваленням згаданого закону (№ 911), визначено пенсійний вік педагогам, медикам, працівникам соціального забезпечення, працівникам льотного і льотно - випробувального складу та артистам, тобто тим працівникам, яким пенсію за вислугу років призначали незалежно від віку, лише за умови наявності належної кількості спеціально стажу.

З квітня 2015 року (Закон № 213 від 02.03.2015 р.) кількість спецстажу, потрібного для призначення пенсії за вислугу років, поступово збільшується (на 6 місяців щороку).

З 1 січня по 31 березня 2016 року спецстаж повинен становити не менш як 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років;

До зазначених змін у законодавстві і чоловіки, і жінки виходили на пенсію незалежно від віку. Умовою для цього була наявність необхідного спеціального стажу роботи та за умови звільнення з посади, що давала право на пенсію за вислугу років. Відтепер для них також встановлено пенсійний вік. Спеціальний стаж залишено без змін (з 1 квітня 2015 року його вже було підвищено).

Починаючи з січня 2016 року на пенсію виходитимуть після досягнення встановленого пенсійного віку (залежить від дати народження особи). При цьому і чоловікам, і жінкам встановлено єдиний вік виходу на пенсію 55 років. Однак, пенсійний вік збільшуватиметься поступово від 50 до 55 років. Зокрема, особи матимуть право виходу на пенсію в: 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року;

Пенсії за вислугу років призначатимуться при досягненні вказаного вище пенсійного віку та спеціального стажу.

Водночас, збережено право виходу на пенсію за вислугу років незалежно від віку особам, які в період до 1 січня 2016 року вже мали вислугу років на відповідних посадах не менш як: на 1 квітня 2015 року 25 років; на 31 грудня 2015 року 25 років 6 місяців.

Спеціальний стаж, зазначає відповідач, обчислюють за даними трудової книжки. У разі, якщо із записів трудової книжки неможливо зробити такий висновок, до районного (міського) управління Пенсійного фонду додатково надається уточнююча довідка закладу (установи). Також під час вирішення цього питання може бути проаналізовано інші документи (Положення про заклади, структуру, штатні розписи тощо).

Позивач в період з 29.05.1996 року по 10.08.1998 року працював на посаді інструктора-дезінфектора в Надвірнянській санепідемстанції. Дана посада, на думку відповідача, не відноситься до посад, затверджених списком професій і посад працівників охорони здоровя, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоровя України від 28.10.2002 року № 385.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993р. № 909 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 26.09.2002р. № 1436 та 17.11.2004р. № 1567, затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких право на пенсію за вислугу років. Вищевказаним Переліком не передбачено зарахування часу проходження військової служби до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на моменти призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тобто, у даному випадку йдеться про зарахування періоду проходження військової служби при призначенні пенсій на пільгових умовах по Списку № 1 та № 2, а також пенсій за нормами Закону України «Про державну службу».

Таким чином, Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області вважає, що оскільки вислуга не відноситься до зазначених видів пенсій, то законних підстав для зарахування періоду проходження військової служби до вислуги років немає.

Крім того, згідно ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6- місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1984р. по 27.02.1988р. навчався у Ковельському медичному училищі по спеціальності фельдшерській, і йому присвоєно кваліфікацію фельдшера. Наведене підтверджується дипломом серії ЛТ №844941, копія якого долучена до матеріалів справи.

Після закінчення навчання позивач ОСОБА_1 01.04.1988р. на підставі наказу №40 був прийнятий у Володимир-Волинську центральну лікарню на посаду завідуючий ФАП, де працював до 03.05.1988року, після чого його було призвано на строкову службу у Збройні Сили, де він проходив службу з 21.06.1988р. по 12.05.1990рік, про що свідчить військовий квиток, копія якого є в матеріалах справи.

Зясовано також, що після звільнення зі служби у Збройних Силахя, позивач на підставі наказу №71 від 20.06.1990р. був прийнятий на роботу у Надвірнянську ЦРЛ на посаду завідуючого ФАП с. Бухтівець, де працював до 23.01.1995р., після чого звільнений з роботи за власним бажанням. В подальшому, на підставі наказу №45-к ОСОБА_1 був прийнятий 21.05.1996року на роботу у Надвірнянську райсанепідемстанцію на посаду інструктора-дезінфектора. 10.08.1998року його на підставі наказу №39-к було переведено на посаду помічника санітарного лікаря відділення гігієни харчування, на якій він працював до 31.12.2012р., після чого звільнений з роботи у звязку із ліквідацією установи та переведений на посаду помічника лікаря із загальної гігієни відділу організації державного санітарно-епідеміологічного нагляду Надвірнянського міжрайонного управління Держсанепідемслужби України в Івано-Франківській області.

Також, 02.01.2013р. у звязку із зміною штатного розпису на підставі наказу №210 ОСОБА_1 працював на посаді помічника лікаря-гігієніста відділу організації державного санітарно-епідеміологічного нагляду Надвірнянського міжрайонного управління Держепідемслужби у Івано-Франківській області.

Потім, у звязку із зміною штатного розпису ОСОБА_1 з 01.12.2013р. працював на посаді фельдшера санітарного відділу організації державного санітарно-епідеміологічного нагляду, а 03.08.2015р. його на підставі наказу №113-к переведено на посаду фельдшера санітарно-гігієнічного відділу Надвірнянського міськрайонного управління.

31.03.2016р., як видно з матеріалів справи, позивач звільнений із займаної посади.

01.04.2016р. ОСОБА_1 на підставі наказу №234-к прийнято у ДУ Івано-Франківський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України в порядку переведення на посаду фельдшера санітарного відділення організації санітарно-гігієнічних досліджень Надвірнянського міськрайонного відділу, на якій він працює до сьогоднішнього дня.

Весь стаж роботи позивача, з 01.04.1988р. по теперішній час, підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці серія БТ-ІІ №3372692 від 01.04.1988р., копія якої долучена до матеріалів справи, з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та переведення.

Доведено також, що у звязку із тим, що станом на 29.02.2016р. у ОСОБА_1 вислуга років працівника охорони здоровя (без військової служби) становила 26 років 06 місяців та 22 дні він 17.03.2016р. звернувся до відповідача із письмовою заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. При цьому до заяви ним було подано пакет документів про стаж роботи, навчання у Ковельському медичному училищі, військовий квиток, як підтвердження проходження служби у Збройних силах та посвідчення про проживання у гірському населеному пункті.

Як вбачається з відповіді Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області від 30.03.2016року за №51/ф-15 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років у звязку із тим, що пільговий стаж його роботи (працівник охорони здоровя) становить 23 роки 3 місяці 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, а також відмовлено в зарахуванні до його пільгового стажу періоду проходження ним військової строкової служби у Збройних Силах у період з 21.06.1988р. по 12.05.1990рік та періоду його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996року по 10.08.1998рік, що стало причиною його звернення до суду.

В процесі розгляду справи суд також встановив наступне:

Згідно з ч.4 ст. 24 З-ну України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, які враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Як зазначено у ч.1 ст.2 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов'язок і військову службу»(далі -Закон №2232-ХІІ), час проходження такої служби зараховується громадянам до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Ч.2 п. 1 ст.8 З-ну України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію З-ну України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності З-ном України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На день призову на строкову військову службу ОСОБА_1 працював завідуючим ФАП Володимир-Волинської ЦРЛ, тобто в закладі та на посаді, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, а тому перебування позивача на військовій службі повинно бути зараховано не тільки до загального стажу, а й до спеціального.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Натомість Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні до спеціального стажу- стаж проходження службив Збройних Силах листом від 30.03.2016 року №51/Ф-15.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідача слід зобовязати зарахувати перебування позивача на військовій службі до спеціального стажу.

Що стосується вимог позивача зарахувати до спеціального стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення період його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996року по 10.08.1998рік судом також встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно- поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Тобто, до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, зараховується робота, зокрема, у лікарняних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах на посадах лікарів та середнього медичного персоналу.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоровя України від 28 жовтня 2002 року за № 385, затверджено перелік закладів охорони здоровя, відповідно до якого до санітарно - епідеміологічних закладів віднесені санітарно епідеміологічні станції, зокрема, районні.

Наказом Міністерства охорони здоровя України N35 від 23.02.93р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.12.1993р. за № 180 «Про оплату праці працівників охорони здоровя та соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки» Додаток N 7 «ОСОБА_4 СЕРЕДНЬОГО МЕДИЧНОГО ПЕРСОНАЛУ» пунктом 4 передбачено посаду «Дезінфектори - тарифний розряд 10».

Наказом Міністерства охорони здоровя України № 229 від 23.11.93р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.1993р. за № 198 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників закладів охорони здоровя та соціального захисту населення» ОСОБА_5 «ОСОБА_4 розряди працівників охорони здоровя» пункт 3 «ОСОБА_4 СЕРЕДНЬОГО МЕДИЧНОГО ПЕРСОНАЛУ» підпунктом 3.4 передбачено посаду «Дезінфектори - тарифний розряд 10»

Наказом Міністерства охорони здоровя України № N 161/137 від 06.04.2001р Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 квітня 2001 р. за N 333/5524 «Про впорядкування та затвердження Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» пункт 2.3. «Визначення схемних посадових окладів середнього медичного персоналу» підпунктом 2.3.4 передбачено посаду «Дезінфектори».

Згідно наказу Міністерства охорони здоровя СРСР від 21.10.1974 року № 990 «Про затвердження переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною та фармацевтичною діяльністю» в пункті 3 «Примітки» зазначено, що особи, які не отримали спеціальної підготовки і звань в середніх спеціальних «Переліку», можуть допускатися до роботи на посадах: медичного реєстратора, дезінфектора, дератизатори, препаратора.

В пункті 5 «Примітки» наказу Міністерства охорони здоровя СРСР від 13.07.1989 року № 418 «Про затвердження нової редакції Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною та фармацевтичною діяльністю» також зазначено, що особи, які не отримали спеціальної підготовки і звань в середніх спеціальних навчальних закладах, зазначених у цьому «Переліку», можуть допускатися до роботи на посадах: інструктора-дезінфектора, медичного реєстратора, дезінфектора, продавця оптики, молодшого фармацевта, продавця кіоску.

Дані накази, як перевірено в судовому засіданні, діяли у період роботи ОСОБА_1 на посаді інструктора дезінфектора, тобто посада «Дезінфектор» відносилась саме до працівників середнього медичного персоналу. На підтвердження цього, як видно з матеріалів справи, позивачем додатково було подано відповідачу довідку Головного управління Держсанепідслужби України в Івано-Франківській області №03-19/2791 від 06.10.2015р.

Таким чином, у відповідача - Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області не було підстав відмовляти ОСОБА_1 в зарахуванні періоду його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996 року по 10.08.1998 рік.

Відповідно до ч.І ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

За правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням вищевикладеного та визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, суд вважає що позов ОСОБА_1 слід задоволити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-163 ,186, 254, 256 КАС України, п."е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,-,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення на підставі ст.55 п.»е» Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження ним військової строкової служби з 21.06.1988 року по 12.05.1990 рік в Збройних Силах, а також період його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996 року по 10.08.1998 рік.

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення на підставі ст.55 п.»е» Закону України «Про пенсійне забезпечення», період проходження ним військової строкової служби з 21.06.1988 року по 12.05.1990 рік в Збройних Силах, а також період його роботи на посаді інструктора-дезінфектора у Надвірнянській райсанепідемстанції з 21.05.1996 року по 10.08.1998 рік.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2017 року