Справа № 810/4452/16
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року 810/4452/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомКиєво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в:

Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 24285,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у сумі 24285,04 грн. Дана заборгованість підтверджується деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями, згідно з яким до відповідача застосовані штрафні санкції, а також нарахованою пенею.

Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30.12.2016 відкрито провадження у справі №810/4452/16, розгляд якої відповідно до статті 183-2 КАС України здійснюється у порядку скороченого провадження.

Одночасно вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через відділ документообігу суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Копію вказаної ухвали суду вручено відповідачу 17.01.2017, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №005.

30 січня 2017 року до суду надійшли заперечення на позов, в яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що стягнення податкового боргу у вказаній сумі є безпідставним.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 01.03.2011 та як платник податків, зборів та інших обов'язкових платежів перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до облікових даних відповідача, підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено 30.08.2016 за принципом мовчазної згоди.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що станом на 07.12.2016 за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 24285,04 грн., який виник з наступних підстав.

У лютому 2016 року відповідачем було подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій самостійно визначено суму військового збору, що підлягає сплаті самостійно, у розмірі 35,31 грн.

Також, відповідачем було подано до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 174,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 85,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 42,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 63,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 789,00 грн.

Згідно облікової картки відповідача з податку на додану вартість, в рахунок сплати грошового зобов'язання з ПДВ зараховано від'ємне значення у сумі 169,34 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем не здійснюється погашення податкового зобов'язання з ПДВ, позивачем у відповідності до вимог ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 81,47 грн.

Відповідачем також було подано до податкового органу розрахунки суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, а саме:

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за липень 2014 року, в якому самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 171,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за серпень 2014 року, в якому самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 138,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за вересень 2014 року, в якому самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 50,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за жовтень 2014 року, в якому самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 55,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за листопад 2014 року, в якому самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 63,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за грудень 2014 року, в якому самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 64,00 грн.

ДПІ в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області на підставі акту перевірки від 28.07.2014 №1982/1703/7, яким було встановлено порушення відповідачем вимог п. 46.1 ст. 46, п.п.49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, було прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 №/2136, згідно з яким до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 340,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 31.07.2014, що підтверджується підписом останнього на корінці вказаного податкового повідомлення-рішення.

Також, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області на підставі ст. 126 Податкового кодексу України було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.12.2015 №, згідно з яким відповідачу визначено суму штрафу зі сплати грошового зобов'язання за збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, що погашене із затримкою, в розмірі 20 % грошового зобов'язання - 31,20 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 23.12.2015, що підтверджується підписом останнього на корінці вказаного податкового повідомлення-рішення.

Будь-яких доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

Згідно облікової картки відповідача за збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, відповідачем частково погашено податкове зобов'язання у розмірі 211,82 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем не здійснюється погашення податкового зобов'язання за збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, позивачем у відповідності до вимог ст. 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 9,72 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано до податкового органу декларації акцизного податку, а саме:

- декларація акцизного податку за лютий 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 347,00 грн.;

- декларація акцизного податку за березень 2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 7064,00 грн.

В грудні 2013 року посадовими особами ГУ Міндоходів у Київській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт перевірки від 09.12.2013 №1189/1000/22/НОМЕР_1.

Вказаним Актом перевірки було встановлено порушення відповідачем п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, оскільки було встановлено факт несвоєчасного оприбуткування (у день одержання готівки) готівкових коштів у книзі ОРО на підставі фіскальних звітних чеків на загальну суму 407,50 грн.

На підставі висновків цього Акту перевірки ДПІ в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.12.2013 №/1448, згідно з яким до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2037,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було отримано відповідачем 04.01.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаного податкового повідомлення-рішення відповідачем суду не надано.

У жовтні 2014 року посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт перевірки від 28.10.2014 №0008/1000/22/НОМЕР_1.

Вказаним Актом перевірки було встановлено порушення відповідачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п.п.267.6.1, п.п.267.6.2, п.п.267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, а саме порушення порядку використання торгового патенту;

- п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки було встановлено факт наявності у продажу товарів за місцем реалізації не облікованого товару на загальну суму 1391,00 грн. (до перевірки не надано підтверджуючі документи про походження товару);

- абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що виявилось у роздрібній торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни.

На підставі висновків Акту перевірки ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області прийнято наступні рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 12.12.2014 №/243, згідно з яким до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 244,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 12.12.2014 №/244, згідно з яким до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2782,00 грн.;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 12.12.2014 №/245, згідно з яким до відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000,00 грн.

Вказані рішення були направлені відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, проте конверт з вмістом поштового відправлення повернувся на адресу податкового органу з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується відповідним Актом від 12.01.2015 №1/10-16-22-04/НОМЕР_1.

Будь-яких доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку вказаних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем суду не надано.

Отже, з урахуванням наведеного, податковий борг відповідача перед бюджетом становить 24285,04 грн.

Однак, у встановлений Податковим кодексом України строк відповідачем узгоджену суму податкового зобов'язання в повному обсязі не сплачено.

Так, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України податковим органом була виставлена відповідачу податкова вимога від 24.03.2014 №92-25 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями в розмірі 51315,15 грн.

Вказана податкова вимога була отримана відповідачем 30.04.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, дана податкова вимога залишилась частково без задоволення.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначені умови подання податкової декларації до податкового органу.

Так, пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, у випадку визначення податкового (грошового) зобов'язання органом ДФС граничним днем сплати буде десятий календарний день, що настає за днем отримання платником відповідного податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, самостійно нараховані відповідачем суми податкового зобов'язання, а також грошові зобов'язання, визначені в податкових повідомленнях-рішеннях, та нарахована пеня, які не було оскаржено в установленому законом порядку, є узгодженим податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового боргу, що підлягає сплаті відповідачем, становить 24285,04 грн.

Зазначений факт підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми відповідачем суду надано не було.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

30.08.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №3005937 про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за принципом мовчазної згоди.

У відповідності з абз. 2 п.п.65.10.8 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до абз. 2 п. 97.3 ст. 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Підпунктом 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України встановлено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Відповідно до частини першої статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З урахуванням зазначеного, оскільки відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, але не сплатив зазначений податковий борг, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача податкову заборгованість у розмірі 24285,04 грн.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 24285,04 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, то враховуючи положення частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 24285 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят п'ять) грн. 04 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.