Справа № 674/1813/16-а
Суддя: Артемчук В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1813/16-а
Провадження № 2-а/674/12/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В.М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника відповідача Кочмарського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_2

до

Управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він будучи військовим-резервістом, був мобілізований для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого отримав ядерну шкоду здоров'ю, що в подальшому привело до втрати працездатності - він є інвалідом 2-ої групи ЧАЕС та війни.

Його життя, як повноцінної, здорової людини, закінчилося після повернення з зони ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, він став інвалідом. Держава зобов'язалася відшкодувати шкоду, завдану йому за пошкодження здоров'я, втрату працездатності. Держава прийняла абсолютно чіткі, наповнені конкретним, зрозумілим для нього змістом, мінімальні гарантії відшкодування шкоди в разі якщо остаточна дія іонізуючого випромінювання, отримана. Позивачем, під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, понівечило його життя, зробило інвалідом, але зараз, коли він вже втратив працездатність, і десятки болячок фактично унеможливлюють його звернення до суду, він вимушений проходити судову процедуру і доказувати, що в Україні закони не мають зворотної дії, що стаття 22 Конституції України гарантує: «При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод», що ч. 6 ст. 9 КАС України встановлено, що якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору, що в інваліда ЧАЕС та війни неможливо ніякими постановами, законами, зменшити розмір вже існуючої компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами. Що гарантія держави на отримання, позивачем, компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами при настанні у нього інвалідності ЧАЕС, це не його право, яке він повинен доказувати і відстоювати в судах, а це обов'язок держави.

В відповідності до ст. 5 та 9 КАС України, як правовий акт, який має вищу юридичну силу, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Віденська конвенція про цивільну відповідальність за ядерну шкоду.

Згідно п. 1 статті IV Конвенції відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною.

Стаття V Конвенції зобов'язує кожну країну, яка підписала конвенцію, забезпечити можливість особам, яким завдана ядерна шкода, реалізувати свої права на відшкодування ядерної шкоди.

Стаття VI Конвенції передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоров'ю в тридцять років. П. ч. 1 ст. VI Конвенції надає право країнам, які підписали Конвенцію, збільшувати строк позовної давності в цьому випадку. Всі питання пов'язані з застосуванням Конвенції передбачено вирішувати на підставі закону країни, яка цю Конвенцію ратифікувала. Таким законом є прийнятий 3 грудня 1997 року Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з приєднанням України до Віденської конвенції» № 684/97-ВР, який вніс зміни до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» № 39/95-ВР від 8.02.1995 р. Так, згідно ст. 72 цього Закону відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною - настає незалежно від встановлення вини оператора (установи, що експлуатує ядерну установку). В відношенні Чорнобильської катастрофи, абсолютну відповідальність за ядерну шкоду завдану здоров'ю цим ядерним інцидентом, стаття 73 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» кореспондує до відповідного законодавства України.

Стаття 13 закону Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який з 06 червня 1996 року містить повне визнання державою відповідальності за шкоду здоров'ю, втрату працездатності, завдану особам постраждалим від Чорнобильської катастрофи та зобов'язання держави відшкодувати цю шкоду в повному обсязі.

Особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на пільги та компенсації, встановлені Законом України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із п.14 ст. 20 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України № 258 від 21.05.1992 року «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за медичними нормами встановленими Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50% особам, яким заподіяно шкоду здоров'ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується компенсація вартості продуктів харчування.

Фактично позивач отримує компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами в розмірі 392, що значно менше, ніж передбачено п. 14 статтею 20 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме 2654 грн.

Управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації (надалі Відповідач), згідно Постанови Дунаєвецького районного суду від 25 лютого 2014 року, справа №674/170/14-а, Ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року зобов'язано здійснювати перерахунок та виплачувати компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50% відповідно до п.14 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 -XII від 28.02.1991 року, в подальшому свавільно зменшувало цей розмір при змінах в законах України, які вже не мали юридичної сили зменшувати розмір встановленого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дії управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації є антиконституційними - вони порушили вимоги Конституції України, визначені статтями 46, 21 та 22.

Управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації таким чином порушує конституційні права позивача, як постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не виплачуючи в повному розмірі компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, передбачену п. 14 ст.20 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України № 258 від 21.05. 1992 року « Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

Відповідач відмовляє позивачу в перерахунку та виплаті компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами за попередні роки, посилаючись на те, що виплата компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами повинна здійснюватися на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936, якою визначено порядок та механізм встановлення розмірів вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно Наказу Міністерства соціальної політики України від 25.01.2016 року №42 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на 2016 рік»

Згідно з вимогами ст.ст.62,63 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією вищевказаного Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Але це не витримує будь-якої критики, не відповідає чинному законодавству України.

05.10.2006 року внесені зміни до Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і відповідно до вимог ст.71 вищевказаного Закону дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Оскільки Верховна Рада України жодних рішень про закони України з цього питання щодо обмежень у виплаті компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами для постраждалих від наслідків Чорнобильської катастрофи не приймала, то з огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами під час вирішення цього питання застосуванню підлягає саме п.14 ст.20 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

15 грудня 2016 року позивач звернувся до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації з заявою про перерахунок та виплатити належної позивачу компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами , як інваліду-ліквідатору ЧАЄС в відповідність до Конституції України на що отримав 19.12.2016 року відмову. Ця відмова є свідомим порушенням з боку відповідача в відношенні позивача вимог статей 22 та 46 Конституції України, а тому змушений звернутися за захистом своїх прав до суду з проханням постановити рішення про визнання протиправними дій управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації щодо відмови у перерахунку, доплати, компенсації вартості продуктів харчування за медичними нормами та зобовязати управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації поновити його права на компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами за попередні роки та на майбутньому згідно чинного законодавства України.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та пояснив, що він є інвалідом 2 групи ЧАЕС та потребує належного харчування для підтримання стану здоров'я. Розмір компенсації 392 грн. -це не зрозуміла цифра і як можна прохарчуватися в місяць інваліду за ці кошти, а тому змушений звернутися до суду і просить задовольнити позов та застосувати ст.99 КАС України.

Представник відповідача управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області Кочмарський І.В. в судовому засіданні позов не визнав, в своїх поясненнях та поданих запереченнях в задоволенні позову просив відмовити. І зокрема зазначив, що в п.14.ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначено що, забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Статтею 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено що, роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Так, з метою вдосконалення системи проведення соціальних виплат, компенсацій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Урядом України розроблено та затверджено Постанову Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005року №936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, якою визначено порядок та механізм встановлення розмірів вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 9 Порядку визначено, що Міністерство Соціальної Політики України у місячний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік визначає з урахуванням розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 р. N 258 "Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і даних Держстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, в розрізі областей та м. Києва розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, що належать до категорій 1 і 2.

В свою чергу, у відповідності до наказу Міністерства Соціальної Політики України від 25.01.2016 року №42 «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2016 рік», для осіб віднесених до 1-ї категоріїпостраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи у 2016 році становить 391.8 грн.

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідача підлягав застосуванню розмір грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначався вищезгаданим наказом.

Виплата компенсацій 50 відсотків вартості продуктів харчування за фізіологічними і медичними нормами відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснювалась та здійснюється управлінням соціального захисту населення відповідно до вищезгаданих законодавчих актів України, які є прямою вказівкою до виконання. Відповідач немає можливості та повноважень самостійно регулювати питання щодо встановлення виплати компенсацій 50 відсотків вартості продуктів харчування за фізіологічними та медичними нормами.

Виходячи з того, що законодавством врегульовані правовідносини щодо проведення компенсації передбаченої п.14.ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також, що позивач отримував зазначені виплати в розмірі, встановленому вищезазначеними законодавчими актами уряду України, тому вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Хмельницькою обласною державною адміністрацією 12.11.2002 року йому видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та управління ПФУ в Дунаєвецькому районі позивачу призначена пенсія відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, віднесеній до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інваліду з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 20 Закону № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, як: - забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

В той же час позивач отримав у спірний період, в 2016 році, відповідно до п.6 ч.1 ст. 21 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№796-ХІ від 28.12.1991 р. (далі Закон № 796-ХІІ), як особі віднесеної до категорії 1 компенсації та пільги в т.ч. забезпечення продуктами харчування за фізіологічними нормами компенсацію у розмірі 391,80 грн., про що не заперечив в судовому засіданні відповідач.

Положеннями Закону № 796-XII визначенні основні засади щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, оскільки, відповідно до частини першої статті 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, а згідно ч.2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноваженнях та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Здійснюючи нарахування та виплату позивачу передбачених пільг, відповідач не діяв у спосіб передбачений законом України, оскільки позивач ОСОБА_2 з 12 листопада 2002 року мав право на пільги, передбаченні учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, окрім того позивач був змушений доводити своє право в судовому порядку, а відтак відмова управління соціального захисту населення Дунаєвецької РДА у здійсненні перерахунку та виплати щомісячної компенсації на харчування з урахуванням проведених виплат є неправомірною, оскільки відповідач маючи належну компетенцію і відповідні повноваження не здійснив перерахунок належної позивачу пенсії, що на переконання суду є протиправним.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 з моменту отримання посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» 1 категорії по теперішній час має право на пільги, передбачені для категорії 1.

Тобто, позивач має право на користування пільгами передбаченими п.14 ч.1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ці права ніхто немає права обмежувати.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами і для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 2015 року по 25 червня 2016 року залишено без розгляду.

Таким чином, з урахуванням статті 99 КАС України, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог позивача та зобов'язання управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50 %, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26.06.2016 року з урахуванням проведених виплат.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами на майбутньому, то в задоволенні необхідно відмовити, оскільки судом не встановлено, що в подальшому права позивача на отримання такої компенсації будуть порушені.

Звільнити управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від сплати судового збору, а тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86, 159 КАС України, ст.22 Конституції України, ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області щодо перерахунку та доплати ОСОБА_2 компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 компенсацію вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров'я України в розмірі 50 %, відповідно до п. 14 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26.06.2016 року з урахуванням проведених виплат.

Звільнити управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від сплати судового збору.

Зобов'язати відповідача виконати постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/ Вірно: Суддя Дунаєвецького райсудуВ. М. Артемчук