Справа № 712/11141/16-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради про визнання протиправними дій і зобов'язати вчинити дії, за апеляційною скаргою Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить визнати протиправними дії щодо відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0800 га у власність по АДРЕСА_1 в м. Черкаси.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права та винести нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В засідання учасники процесу не з'явилися, про апеляційний розгляд повідомлені належним чином. Від апелянта надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника апелянта.

Відповідно до ч. 1 ст. 195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що заяву позивача не розглянуто в місячний термін, не внесено вказану земельну ділянку до переліку об'єктів, що потребують зміни функціонального призначення, для здійснення актуалізації генерального плану міста Черкаси та не прийнято за результатами розгляду цього звернення належного та обґрунтованого рішення, в зв'язку з чим порушено право позивача на приватизацію земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 04 вересня 2015 року звернулася із заявою (вхідний № 5723-3 від 04 вересня 2015 року) до Черкаської міської ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки площею 0,1 га розташованої у м. Черкаси у районі АДРЕСА_1 у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивачем було повідомлено відповідача письмово у місячний термін з дня закінчення місячного строку розгляду звернення, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, про розроблення документації із землеустрою (від 09.10.2015 року, укладено договір на виконання землевпорядних робіт від 28.10.2015 р. за №143).

Листом Департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 03 листопада 2015 року № 5723-3 позивачу повідомлено, що нею виконані умови передбачені чинним законодавством та дозволено розробку документації із землеустрою.

Заявою від 25 січня 2016 року (вх. № 376-2 від 25.01.2016 р.) позивач звернувся до Черкаської міської ради щодо включення земельної ділянки в актуалізацію генерального плану м. Черкаси.

29 січня 2016 року листом № 376-2 позивачу повідомлено про заперечення внесення земельної ділянки, що знаходиться у м. Черкаси в районі АДРЕСА_1 до переліку об'єктів, що потребують зміни функціонального призначення, для здійснення актуалізації генерального плану міста Черкаси у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують причетність земельної ділянки до заявника.

07 квітня 2016 року позивача повідомлено про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0800 га у власність по АДРЕСА_1 в м. Черкаси у зв'язку із невідповідністю генеральному плану міста Черкаси затвердженого рішенням сесії Черкаської міської ради від 29.12.201 №3-505 та «Плану зонування території міста Черкаси», затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 №2-513.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Стаття 144 Конституції України визначає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин. Зазначені питання вирішуються відповідно до закону на пленарних засіданнях ради.

Так, згідно ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Апелянт вказує, що ним подано всі необхідні документи для прийняття рішення щодо надання земельної ділянки, для реалізації своїх конституційних прав.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Апелянт вказує, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно з ст. 17 «Про місцеве самоврядування в Україні» генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

У відповідності до Генерального плану міста Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011 №3-505 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 передбачена територія зелених насаджень загального користування.

У відповідності до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно спірного рішення позивачу відмовлено в наданні земельної ділянки у зв'язку із її невідповідністю генеральному плану міста Черкаси.

Враховуючи невідповідність положень проекту землеустрою, розробленого на замовлення позивача містобудівній документації, дії відповідача щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки були правомірними.

Земельна ділянка, щодо якої ОСОБА_2 був розроблений проект землеустрою не перебуває у її власності, а тому посилання суду першої інстанції на статтю 1 Першого протоколу Конвенції щодо права кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном безпідставним.

Тобто, відповідачем розглянуто заяву позивача та прийнято відповідне рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися з відповідним клопотанням про надання земельної ділянки з урахуванням вже прийнятого рішення.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради про визнання протиправними дій і зобов'язати вчинити дії - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.11.2016 року - скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради про визнання протиправними дій і зобов'язати вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 07.02.2017 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.