Справа № 348/1361/16-а
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1361/16-а

06 лютого 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.

з уч. представника позивача: адвоката ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

представника третьої особи: адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Пнівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Пнівської сільської ради Надвірнянського району про визнання недійсним та скасування п.2 рішення органу місцевого самоврядування № 21-5/16 від 20.05.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність».

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 15 серпня 2016 року залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в розгляді даної справи ОСОБА_2

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 20.05.2016 року V сесією Пнівської сільської ради 7 демократичного скликання прийнято рішення № 21-5/16 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність, згідно якого надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою що відведення земельної ділянки, яка передається власність, а саме земельна ділянка №1 в с.Пнів. в ур. «Джаврянка», Пнівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,3100 га., в т.ч. по угіддях: 0,3100 га.-рілля за рахунок земель сільськогосподарського призначення, комунальної власності, яка була в користуванні. Земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту. В п.2 даного рішення зазначено, що землевпорядній організації, яка буде виготовляти право установчі документи в кадастровому плані земельної ділянки ОСОБА_4 вказати заїзд до земельної ділянки в с.Пнів в ур. «Джаврянка» громадянина ОСОБА_2 шириною 3,5 м.

Судом винесено на обговорення питання про закриття провадження у даній справі, оскільки спір має вирішуватись у порядку цивільного судочинства України.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження з причин того, що даний спір за своїм спрямуванням хоч і є земельним спором, проте у ньому позивач оскаржує саму законність прийнятого рішення, яке фактично не є реалізованим та не вичерпало свою дію, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України.

Третя особа та його представник вважають, що провадження в справі слід закрити, оскільки всі земельні спори повинні вирішуватися в порядку ЦПК.

Представник відповідача - Пнівської сільської ради Надвірнянського району у судове засідання не прибув, проте від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, вважає, що даний спір немає вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, а тому справа підлягає закриттю з огляду на наступне.

В даному випадку Пнівська сільська рада, приймаючи оскаржуване позивачем рішення № 21-5/16 від 20.05.2016 року, діяла як власник земельної ділянки і виступає не як субєкт владних повноважень, а як одна із сторін цивільних правовідносин.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК України, ст. 2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст. ст. 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених ч. 1 ст. 16 Закону України від 17 листопада 2009 року «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (ст. ст.210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (ст. 212 ЗК України).

Аналогічну за змістом позицію висловив і Верховний суд України при розгляді справи 16.12.2015 року № 6 2510 цс15 і зробив правовий висновок, відповідно до якого рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникає речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно Закону України від 21.05.97 р. N 280/97 "Про місцеве самоврядування"(далі Закон №280) сільські, селищні, міські, районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 25 Закону №280 сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280 до компетенції сільської ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання, що даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.157 КАСУ суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 157 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до Пнівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування - закрити, розяснивши позивачу його право на пред"явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.