Справа № 691/1436/16-а
Суддя: Черненко В. О.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 691/1436/16-а
провадження № 2-а/691/22/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретарів Шевченко Т.М.

Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі, Черкаської області про оскарження дій щодо відмови у перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Городищенському районі про оскарження дій щодо відмови у перерахунку пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що вона має стаж державної служби 28 років 6 місяців. З 27.10.2008 року їй призначена пенсія як державному службовцю згідно ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року, в редакції, чинній на час призначення пенсії, у розмірі 90% заробітної плати.

20.12.2016 року вона звернулася до УПФ України в Городищенському районі із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року розміру заробітної плати працюючих державних службовців згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». До заяви додала довідку Городищенської райдержадміністрації від 20.12.2016 року, № 54 про суму заробітної плати, яку одержує з 01.12.2015 року працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої їй було призначено пенсію.

Листом від 21.12.2016 року, № 4321/03, УПФУ в Городищенському районі відмовило їй у перерахунку пенсії з тих підстав, що з 01.01.2015 року, законодавець не пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії державному службовцю з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям. Свою правову позицію УПФУ в Городищенському районі обґрунтовує змінами, внесеними до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-УІІІ (далі - Закон № 76), який набрав чинності з 01.01.2015 року, а також посилаючись на розділ III «Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, №213 (далі Закон №213) та Постанову КМУ від 09.12.2015 року, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Вважає, що УПФУ в Городищенському районі незаконно відмовило їй в проведенні перерахунку пенсії через те, що безпідставно віднесло її до кола осіб, на яких поширюється дія Закону № 76, оскільки їй призначено пенсію як державному службовцю до набрання чинності цим Законом.

Статтею 46 Конституції України визначене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною 1 ст. 4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058) передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, зокрема, з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно ст.11 ЗУ «Про державну службу», державні службовці мають право на соціальний і правовий захист.

Підстави набуття права державним службовцем на пенсійне забезпечення визначаються ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723).

Відповідно до ч.2 ст. 37 Закону № 3723, в редакції на час призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% суми їх заробітної плати, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців регулюються статтею 37-1 Закону №3723, відповідно до якої, в редакції на день призначення пенсії, перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсі.

Постановою КМУ від 31.05.2000 року, № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», у редакції, чинній на дату призначення їй пенсії, встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ після набрання чинності ЗУ від 16.01.2003 року, № 432-ІУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності ЗУ «Про державну службу» визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Схеми посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, затверджені Постановою КМУ від 09.03.2006 року, № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до п.3 Постанови КМУ від 09.12.2015 року, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками 1-37 постанови КМУ, № 268, підвищуються на 25 %. Таким чином, право на пенсійне забезпечення державних службовців, визначене ЗУ «Про державну службу» є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту і обсягу цього права шляхом прийняття законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

В п.5 «Прикінцеві положення» Закону №213, взагалі не йдеться про перерахунок пенсій державним службовцям, а лише зазначається про скасування з 01.06.2015 року призначення пенсії державним службовцям згідно ЗУ «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» і т.д. З аналізу зазначених нормативних актів вбачається, що вказана норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Оскільки, всупереч ст.ст. 22 та 64 Конституції України, УПФУ в Городищенському районі своїм листом від 21.12.2016 року, № 4321/03 про відмову їй у перерахунку пенсії, призначеної відповідно до ЗУ «Про державну службу», до внесення змін до ст. 37-1 цього Закону, позбавило її права на перерахунок раніше призначеної пенсії, то таке рішення є незаконним, а дії управління ПФУ щодо відмови у передбаченому законом перерахунку є неправомірними і такими, що суперечать ст. 19 Конституції України.

Посилаючись на вищенаведене, просила суд визнати відмову УПФ України в Городищенському районі, Черкаської області, щодо перерахунку її пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим держаним службовцям такою, що не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, та подальшої її виплати неправомірною та протиправною та, зобов'язати здійснити перерахунок її пенсії, призначеної як державному службовцю, відповідно до статті 37-1 ЗУ «Про державну службу», в редакції, чинній на день призначення пенсії, та Постанови КМУ від 31.05.2000 року, № 865 в редакції, чинній на дату призначення пенсії, в установленому їй розмірі при виході на пенсію 90% від суми заробітної плати працюючого державного службовця (з урахуванням усіх надбавок, доплат, премій та матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації), з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки про складові заробітної плати починаючи з 01.12.2015 року, без встановлення будь-якого строку та обмеженості у часі, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку, та стягнути на її користь понесені витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на підстави та обґрунтування, наведені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав та подав письмові заперечення, зазначивши, що пенсія ОСОБА_2 виплачується у встановленому законом розмірі і правових підстав для її перерахунку немає.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши всі наявні докази у справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 27.10.2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон від 16.12.1993 № 3723-XII), у розмірі 90% суми її заробітної плати.

20.12.2016 року, позивач звернулася до УПФ України в Городищенському районі із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії згідно Постанови КМ України від 06.12.2015 року, №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» та надала довідку № 54 від 20.12.2016 року «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», видану Городищенською районною державною адміністрацією Черкаської області.

Листом від 21.12.2016 року, № 4321/03, УПФУ в Городищенському районі відмовило їй у перерахунку пенсії з тих підстав, що з 01.01.2015 року, законодавець не пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії державному службовцю з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року, № 3723-ХІІ, у редакціях, чинних станом на 27.10.2008 року та 20.12.2016 року (далі - Закон № 3723-ХП), постановою КМ України від 31.05.2000 року, № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), постановою КМ України від 09.12.2015 року, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною станом на 27.10.2008 року, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 Постанови КМУ від 31.05.2000 року, № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», у редакції, чинній на дату призначення пенсії позивачу, було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ після набрання чинності ЗУ від 16.01.2003 року, № 432-ІУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності ЗУ «Про державну службу» визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи

На підставі Постанови КМ України від 09.12.2015 року, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» зазначений пункту Постанови № 865 було виключено.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній станом на 20.12.2016 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на жовтень 2008 року було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і в редакції, зокрема станом на грудень 2016 року, воно не регламентує ані права особи на перерахунок її пенсії у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядку і умов здійснення такого перерахунку.

Таким чином, на момент призначення позивачу пенсії державного службовця, тобто станом на 27.10.2008 року, ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ було передбачено можливість перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і пунктом 4 Постанови № 865 передбачались умови такого перерахунку, але на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 20.12.2016 року щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ було викладено в іншій редакції, яка не закріплює такого механізму підвищення пенсії і жодною постановою КМУ, також, не визначено, ані порядку перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати, ані умов його здійснення.

Щодо Постанови КМУ від 09.12.2015 р. № 1013, на яку позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, то нею регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 20.12.2016 року, № 54, не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

При цьому, на думку суду, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до звернення за перерахунком, а тому не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та не позбавляє її права на соціальний захист.

При вирішенні даного спору, суд, також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У цьому ж рішенні Європейський суд став на бік держави Україна та наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

При вирішенні даного спору, суд не вбачає підстав для застосування ст.100 КАС України, яку просив застосувати представник відповідача, оскільки, беручи до уваги дату відмови у перерахунку пенсії 21.12.2016 року та дату звернення до суду 29.12.2016 року, вважає, що позивач при зверненні до адміністративного суду, строків звернення не порушила.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, № 3723-ХІІ, у редакціях, чинних станом на 18.08.2011 року та 12.07.2016 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року, № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року, № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ст.ст. 6, 7, 13, 17, 18, 23, 71, 159 - 163, 185 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі, Черкаської області, про оскарження дій щодо відмови у перерахунку пенсії, відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Повний текст постанови виготовлений 07.02.2017 року.

Суддя В. О. Черненко