Справа № 639/7708/16-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/7708/16-а
№2-а/639/9/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 1-го батальйону УПП в м. Харкові лейтенанту поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом доінспектора 2-ї роти 1-го батальйону УПП в м. Харкові лейтенанту поліції ОСОБА_2; Є.П., в якому просив суд скасувати постанову серії АР №107461 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 15.10.2016 року відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, а саме ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Позивач вказує, що з вказаною постановою він не згоден, та вважає дії відповідача протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова складена з порушенням норм законодавства, а обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності.

У зв'язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач по справі, інспектор 2-ї роти 1-го батальйону УПП в м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

ОСОБА_1 звернувся до суду з дотриманням строку, встановленого ст. 289 КУпАП.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 107461 від 15.10.2016 року ОСОБА_1 15.10.2016 року о 03-42 год. у м. Харкові, по вул. Пушкінська, 35 керував автомобілем ЗАЗ TF 699Р рухався по лівому боку дороги, яка має по дві полоси для руху в кожному напрямку, без наміру повернути ліворуч при вільній правій та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п 11.2 та 2.1 «г» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 8)

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки він не порушував ПДР України.

Але, з даними доводами позивача суд не може погодитися, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позивач порушив Правила дорожнього руху. Крім того, під час складення протоколу інспектором було встановлено, що водій ОСОБА_1 не має при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Заперечуючи проти позову, відповідач надав суду диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2

Даний відеозапис було відтворено в судовому засіданні та встановлено, що під час зупинки автомобіля ЗАЗ TF 699Р, номерний знак АХ 5026ВВ, водій ОСОБА_1 не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 «Про Правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. (п. 1.9 ПДР України)

Пунктом 11.2 ПДР України передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, викладене, на думку суду, свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому суд зважає на те, що пояснення позивача, були спростовані відповідачем під час судового засідання.

Згідно ж ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 6, 7,17, 19,69,71 КАС України, ст.ст. 9, 122, 126, 251, 254, 258, 283, 288,289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст. 185-187 КАС України .

Суддя І.В.Іванова