Справа № 621/139/17
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/139/17-а
Пр. № 2-а/621/12/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.02.2017 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області (далі - УПФУ у Зміївському районі) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ у Зміївському районі Харківської області від 02 серпня 2016 року щодо відмови у поновленні виплати їй пенсії за віком як інваліду III групи; Зобов'язати відповідача відновити ОСОБА_1 виплату пенсії, як інваліду ІІІ групи з 25 липня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати виплатити на її користь з вказаної дати недоотриману суму пенсії.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває на обліку в УПФУ у Зміївському районі та з 17.09.2009 року отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії, позивачу присвоєно III групу інвалідності загального захворювання, довічно. На сьогоднішній день вона продовжує працювати на посаді начальника архівного відділу Зміївської РДА, є державним службовцем. 25.07.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою № 1348 про поновлення виплати пенсії за віком як інваліду III групи. На вказану заяву ОСОБА_1 було отримано лист-відмову № 6298-02/09 від 08.08.2016 року, яким не заперечуються вказані обставини, але заперечується можливість поновлення виплати пенсії за віком як інваліду III групи. Суть відмови полягала в наступному: Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, згідно ст. 47 ч. 1 абзац 2, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія пункту цього закону (крім інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Позивач вважала рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її права, у зв"язку з чим звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.2017 року справу було призначено до скороченого провадження.

Від представника відповідача - Голови комісії з припинення УПФУ в Зміївському районі Харківської області Кравченко Т.І. надійшло письмове заперечення проти адміністративного позову ОСОБА_1 з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено наступне: ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в УПФУ у Зміївському районі та з 17.09.2009 року отримувала пенсію по ІІІ групі інвалідності від загального захворювання за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Виплата пенсії ОСОБА_1 проводилася як працюючій. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України "Про державну службу", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Тому виплата такої пенсії у період роботи на посаді державного службовця припиняється (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"). Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ подовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у 2016 році. Такий же порядок виплати пенсій відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VШ подовжено і на 2017 рік. Відповідно трудової книжки ОСОБА_1 перебуває на державній службі, працює на посаді начальника архівного відділу Зміївської районної державної адміністрації. Відповідно даних системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях ОСОБА_1 є відмітка про роботу по спецстажу. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", виплата пенсії їй у період з 01.04.2015 року по 31.12.2017 року призупиняється. Також, враховуючи те, що ОСОБА_1 продовжує працювати на посаді та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", не відноситься до категорії інвалідів, які мають право на виплату пенсії без обмеження, виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2015 року не проводиться. Таким чином, Управління при здійсненні виплати пенсії позивачу діє на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, передбачений діючим законодавством України. А, відповідно вимоги ОСОБА_1 є незаконними та не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та оцінивши повідомлені сторонами обставини, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження та вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у Зміївському районі та отримує пенсію за віком, починаючи з 17.09.2009 року. Крім того, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується копією Довідки МСЕК, серії ХАР-07 № 027555 (а.с. 7, 17).

З копії трудової книжки позивача, а також копії листа Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 29.12.2016 року вих. № 01-35/4080 вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника архівного відділу районної державної адміністрації (а.с. 9-15, 16).

25 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ у Зміївському районі із заявою про поновлення виплати пенсії за віком як інваліду ІІІ групи. На вказану заяву позивач отримала відмову від 08.08.2016 року вих. № 6298-02/09, в якій зазначалося, що рішенням відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі від 02.08.2016 року їй відмовлено в поновлення пенсії, посилаючись на відсутність для цього правових підстав (а.с. 8).

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

02.03.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII, яка набула чинності 01.01.2016 року, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з вказаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), є скасованими.

Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року. Тому виплата пенсії підлягала відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

1) у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

2) у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 25.07.2016 року, такий перерахунок підлягає проведенню починаючи з 01 серпня 2016 року.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158, 159, 183-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії за віком як інваліду ІІІ групи - протиправними.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 02 серпня 2016 року щодо відмови у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії за віком як інваліду ІІІ групи.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії як інваліду ІІІ групи з 01 серпня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати виплатити на її користь з вказаної дати недоотриману суму пенсії.

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк з моменту отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Суддя: