Справа № 804/6265/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2016 р. Справа № 804/6265/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛяшко О.Б.
представника позивача представника відповідача Коваля О.О., Тулянцевої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Надєжда" до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії
Приватне акціонерне товариство "Надєжда" (надалі позивач або ПАТ "Надєжда") звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення (бездіяльність) Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області щодо відмови у розгляді документів на переоформлення дозвільних документів та у видачі переоформлених документів дозвільного характеру;
- зобов'язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області переоформити та видати позивачу документи дозвільного характеру, а саме: дозволи №383.14.15, №681.12.30, №159.12.15, №319.11.15-15.89.0.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним було подано до ГУ Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області пакет документів для переоформлення дозволів на виконання робіт та експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки. Відповідачем даний пакет документів не був розглянутий та був повернутий Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на адресу ПРАТ «НАДЄЖДА». Листом від 26.08.16р. №4126-14/04 відповідач зазначив причини відмови у переоформленні документів дозвільного характеру, а саме, на думку відповідача підприємство мало керуватися не нормами ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а ЗУ «Про адміністративні послуги», протоколом наради, що відбулася 01.08.14р. під головуванням Віце-прем'єр-міністра України Гройсмана В.Б. та вимогами Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.14р. №523-р., яким затверджений Перелік адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг. На думку відповідача, зазначені нормативні документи встановлюють, що видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності здійснюються виключно через центри надання адміністративних послуг, а тому підприємством порушено порядок звернення за переоформленням документів дозвільного характеру. Позивач з таким твердженням Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області не погоджується, звертає увагу суду, що вказані нормативні акти не містять жодної прямої імперативної норми, яка б зобов'язувала суб'єктів господарювання подавати дозвільні документи для переоформлення виключно через центр надання адміністративних послуг.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд адміністративний позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на те, що надання адміністративних послуг видача документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, здійснюється виключно через центри надання адміністративних послуг. З підстав, викладених в письмових запереченнях, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
08.07.2016 Приватне акціонерне товариство "Надєжда" направило поштою повний пакет документів із заявою на одержання дозволу на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області.
Підставою для звернення позивача до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області є зміна найменування підприємства позивача та внесення відповідних зміни до відомостей про своє місцезнаходження в зв'язку з тим, що згідно розпорядження Голови Дніпропетровської ОДА від 19.05.16р. №Р-233/0/3-16 назву вулиці 27 партз'їзду змінено на вулицю Олександра Станкова.
Вказаний вище пакет документів не був розглянути відповідачем, та повернутий на адресу ПАТ "Надєжда" 21.07.16р.
Позивач, зазначає, що в усному порядку фахівцем Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, надано відповідь про відсутність підстав для переоформлення дозвільних документів.
Ч. 8 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закону № 2806-IV) встановлено, що у разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру (а такою підставою, зокрема, є зміна найменування, місцезнаходження суб'єкта господарювання), суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню. Підставами для переоформлення документа дозвільного характеру є, зокрема, зміна місцезнаходження суб'єкта господарювання.
В зв'язку з наявністю підстав для переоформлення дозволів на виконання робіт та експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки, позивач направив до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області лист від 29.07.16р. №289 з вимогою про пояснення причин повернення документів без надання будь-яких письмових відповідей за результатами їх розгляду. Відповідь на даний лист позивачем не отримано.
11.08.16р. позивач повторно направив лист на адресу відповідача, з аналогічним змістом.
08.09.16р. ПАТ "Надєжда" отримало від відповідача лист №4126-14/04 від 26.08.16р. з письмовою відповіддю Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області щодо причин відмови у переоформленні документів дозвільного характеру (повернення пакету документів для їх переоформлення без розгляду), на думку відповідача, надання адміністративної послуги - видача (переоформлення, видача дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, здійснюються виключно через центри надання адміністративних послуг.
Згідно даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміна найменування Публічне акціонерне товариство «Надєжда» на Приватне акціонерне товариство «Надєжда» відбулась 02.07.16р. При цьому, від адміністратора Центра надання адміністративних послуг ДМР з 02.08.16р. протягом наступних 5 робочих днів заяви про переоформлення дозволу разом з оригіналом дозволу до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області не надходило. Отже, відповідач вважає, що ПАТ "Надєжда" мало звернутися до центру надання адміністративних послуг.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, оформленим листом №4126-14/04 від 26.08.16р.p щодо відмови у розгляді документів на переоформлення дозвільних документів та у видачі переоформлених документів дозвільного характеру, позивач звернувся із позовом до суду.
У відповідності до норми ч. 3 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закону № 2806-IV) суб'єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, одержання дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об'єкта.
Частиною 5 ст. 41 Закону № 2806-IV передбачено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.
Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.
Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.
Матеріали справи підтверджують, що 08.07.16 року позивач звернувся із заявою про переоформлення дозволів №383.14.15, №681.12.30, №159.12.15, №319.11.15-15.89.0 на виконання робіт та експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, надав весь передбачений законодавством пакет документів, що підтверджується описом, однак відповідач повернув документи позивача без прийняття рішення щодо переоформлення дозвільних документів. Додатково, відповідач повідомив ПрАТ «Надєжда», щодо необхідності надання спірного пакету документів до центу надання адміністративних послуг.
Крім того, позивач 13.09.16р. звертався з заявою про видачу дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, однак подана заява не відповідала формі, наведеній у додатку 4 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107, а саме, відсутні прізвища, ім'я та по батькові керівника, а також печатка підприємства, про що відповідачем повідомлено позивача листом від 25.10.2016р.
Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні регулює Закон України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII).
Відповідно до ст. 21 Закону № 2694-XII роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви на одержання дозволу та необхідних документів приймає рішення про видачу дозволу або про відмову в його видачі із зазначенням підстав, визначених цією статтею.
Разом з цим, правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначено Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закон № 2806-IV).
Так, згідно ч. 3 ст. 4 Закону № 2806-IV суб'єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, одержання дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об'єкта.
Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України ( ст. 41 Закону № 2806-IV).
Строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Документи дозвільного характеру видаються безоплатно, на необмежений строк, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, в силу приписів ч. 5 ст. 41 Закону №2806-IV підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:
- подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;
- виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;
- негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.
Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.
Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.
Письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або у випадках, передбачених законом, - в електронній формі за допомогою засобів телекомунікацій із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.
Згідно ст. 21 Закону № 2694-XII Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, приймає рішення про відмову у видачі дозволу в разі:
-неподання роботодавцем необхідних документів та (або) їх оформлення з порушенням встановлених вимог;
-подання недостовірних відомостей або висновку за результатами експертизи, який затверджено чи складено більш як за рік до дня подання заяви;
-встановлення згідно з висновком за результатами експертизи невідповідності об'єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.
Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави стверджувати, що підстави визначені Законом № 2806-IV та Законом №2694-XII є вичерпними.
Окрім того, приписи ч. 5 ст. 41 Закону №2806-IV містять в собі імперативну норму права щодо заборони відмови у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами.
Судом з матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області повідомлено позивача, що йому необхідно звернутись до центру надання адміністративних послуг, що від адміністратора Центра надання адміністративних послуг ДМР з 02.08.16р. протягом наступних 5 робочих днів заяви про переоформлення дозволу разом з оригіналом дозволу до Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області не надходило
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішення спору керується принципом законності, зокрема, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу (ч. 4 ст. 9 КАС України).
При цьому, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративній суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
З огляду на викладене, и суд дійшов до висновку, що Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України при вирішенні заяви позивача про надання дозволу діяла не в порядок та спосіб визначений законом, оскільки за результатом вирішення заяви позивача не прийнято жодного з визначених згадуваними Законами рішень, а фактично допущено бездіяльність щодо вирішення заяви позивача.
Суд критично ставиться до твердження відповідача, що надання адміністративних послуг видача документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, здійснюється виключно через центри надання адміністративних послуг, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 5 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" (далі - постанова №442) утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з питань праці та Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки і поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері охорони надр), а також функції з реалізації державної політики у сфері гігієни праці та функції із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників.
Пінктом 5 постанови №442 установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.
В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96).
Згідно п.п. 30 п. 4 Положення №96 Державна служба України з питань праці видає у передбачених законодавством випадках, серед іншого, дозволи на право проведення вибухових робіт і виготовлення засобів їх механізації.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №1021-р "Про питання Державної служби з питань праці" погоджено з пропозицією Міністерства соціальної політики щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань праці постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015№ 96 "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці" (Офіційний вісник функцій і повноважень Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, що припиняється.
З вказаного слідує, що суб'єктом владних повноважень, який реалізує державну політику, зокрема в частині видачі дозволів, у тому числі їх переоформлення, на право проведення вибухових робіт і виготовлення засобів їх механізації є Державна служба України з питань праці.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" Кабінет Міністрів України має право визначити адміністративні послуги, які за вибором суб'єкта господарювання можуть отримуватися у центрі надання адміністративних послуг, дозвільному органі.
Ч. 8 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закону № 2806-IV) встановлено, що у разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру, суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню.
З аналізу викладених правових норм, суд робить висновок, що адміністративна послуга «переоформлення дозвільних документів» надається у центрі надання адміністративних послуг або у дозвільному органі, яким в даному випадку є Головне управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області. Отже, чинне законодавство України не містить прямої імперативної правової норми, яка б зобов'язувала суб'єктів господарювання подавати дозвільні документи для переоформлення виключно через центр надання адміністративних послуг, а у позивача є альтернативне право, за яким обирає місце звернення для переоформлення дозвільних документів.
Враховуючи, що Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України у визначений Законом № 2806-IV та Законом №2694-XII строк не вирішено питання щодо розгляду документів на переоформлення дозвільних документів та у видачі переоформлених документів дозвільного характеру відносно дозволів № 383.14.15, № 681.12.30, №159.12.15, №319.11.15-15.89.0 суд встановив наявними підстави для задоволення позову в частині визнання протиправним рішення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 26.08.2016 року № 4126-14/04 щодо відмови у розгляді документів на переоформлення дозвільних документів.
З метою відновлення порушеного права позивача на отримання переоформлених документів дозвільного характеру відносно дозволів № 383.14.15, № 681.12.30, №159.12.15, суд вважає за необхідне, зобов'язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області переоформити та видати Приватному акціонерному товариству "Надєжда" документи дозвільного характеру, а саме дозволи № 383.14.15, № 681.12.30, №159.12.15.
Що стосується переоформлення дозволу №319.11.15-15.89.0, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні встановлено, що даний дозвіл діє з 27 липня 2011 року до 27 липня 2016р., отже на час розгляду справи, дозвіл вичерпав свою дію, в зв'язку з чим, у Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області не виникає обв'язку з його переоформлення.
Відповідно до п. 15 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р., №1107 строк дії дозволу на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки становить п'ять років. Строк дії дозволу продовжується органом, що його видав. У разі коли під час строку дії дозволу роботодавцем не порушено його умов, строк дії такого дозволу продовжується на наступні п'ять років на підставі заяви роботодавця, поданої за формою згідно з додатком 5, та оригіналу дозволу. Отже, Порядком №1107 передбачена можливість продовження строку дії дозволу на експлуатацію об'єкта підвищеної небезпеки шляхом звернення роботодавця до контролюючого органу із відповідною заявою, за умови, що під час строку дії дозволу роботодавцем не було порушено його умов.
Таким чином, позивач для переоформлення дозволу №319.11.15-15.89.0, має звернутися до відповідача з відповідною заявою в порядку передбаченому чинним законодавством України.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Приватного акціонерного товариства "Надєжда".
Відповідно до ч.1 та 3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.
Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Надєжда" - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 26.08.2016 року № 4126-14/04 щодо відмови у розгляді документів на переоформлення дозвільних документів та у видачі переоформлених документів дозвільного характеру.
Зобов'язати Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області переоформити та видати Приватному акціонерному товариству "Надєжда" документи дозвільного характеру, а саме дозволи № 383.14.15, № 681.12.30, №159.12.15.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко