Справа № 227/4484/16-а
Суддя: Хоменко Д. Е.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

09.02.2017 227/4484/16-а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Хоменко Д.Є.
за участю секретаря Малашко С.В.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Шматько А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання неправомірними дій щодо відмови у поновленні, нарахуванні і виплаті пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -
28.11.2016 року ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі за текстом також - відповідач), про визнання неправомірними дій щодо відмови у поновленні, нарахуванні і виплаті пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.
В позові ОСОБА_1 посилається на те, що вона працює на посаді секретаря Новодонецької селищної ради з 2001 року і по теперішній час. На пенсійному обліку перебуває з 26.06.2001 року, з 02.07.2009 року є отримувачем пенсії за віком (довічно). З 01.04.2015 року нарахування та виплати пенсії призупинились, у зв'язку з чим звернулась до відповідача щодо причин призупинення пенсії та отримала відповідь, що пенсію призупинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її законі права і інтереси, оскільки пенсія призначена на загальних підставах в 2009 році згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року. Тому змушена звернутись до суду з адміністративним позовом. Просить суд: визнати неправомірними дії Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення нарахування і виплати пенсії, призначеній їй на законних підставах; зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити їй нарахування та виплату пенсії з 01.06.2015 року у призначеному розмірі та виплачувати в подальшому; стягнути з Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на свою користь сплачену суму судового збору в розмірі 551,20 грн.
Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в адміністративному позові, просила їх задовольнити.
Представник відповідача Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Шматько А.І., яка діє на підставі довіреності №452/10 від 10.01.2017 року, позов не визнала, надала до суду письмові заперечення, відповідно до яких, позивач знаходиться на пенсійному обліку з 26.06.2001 року, з 02.07.2009 року відповідач є отримувачем пенсії за віком, відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». З 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, відповідно до якого у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Тому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку з 26.06.2001 року, з 02.07.2009 року є отримувачем пенсії за віком, відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що не заперечується відповідачем.
Відповідно до копії трудової книжки позивача, вона дійсно працює з 21.06.2001 року та на час розгляду даної справи секретарем Новодонецької селищної ради, приймала присягу державного службовця.
З 01.04.2015 року нарахування та виплата пенсії позивачу була зупинена.
Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII (далі за текстом також - Закон України №213), частину сьому статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 33, ст. 175) доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються" 2 березня 2015 року № 213-VIII. Цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 року.
Як вбачається з п.3 Прикінцевих положень Закону України №213, обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.
У вище вказаному переліку категорій осіб, щодо яких не застосовується обмеження щодо виплати пенсії відсутня категорія осіб, що працюють в органах місцевого самоврядування, тобто позивач не підпадає під дію вказаної норми.
Також, пункт 5 Прикінцевих положень Закону України №213 не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії у разі неприйняття до 01.06.2015 року відповідного закону.
Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року N2493-III (в редакції внесені Законом N911-VIII ( 911-19 ) від 24.12.2015, далі за текстом також - Закон України №2493), пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.
Варто зауважити, що формулювання вказаних законодавчих норм вказує, що виплата припиняється щодо пенсій призначених відповідно «до законодавства України», а зважаючи на те, що термін «законодавство» включає в себе сукупність всіх нормативно-правових актів діючих у державі, можна дійти висновку про те, що виплата пенсій, певним категоріям осіб, призначених ним відповідно до будь-якого чинного закону, за приписом ч.7 ст.21 Закону України №2493 є припиненою на період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.
Як встановлено судом і не заперечується сторонами у справі відповідач з 2001 року і на час розгляду даної справи працює на посаді секретаря Новодонецької селищної ради, тобто проходить службу в органам місцевого самоврядування згідно Закону України №2493.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною другою ст.152 Конституції України визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
З огляду на викладені законодавчі приписи, суд приходить до висновку, що норми Законів України №213 та №2493 якими зупинено виплату пенсій у 2015-2016 роки фізичним особам, зокрема тим, які проходять службу в органам місцевого самоврядування є чинними і підлягають виконанню з боку відповідача.
Оскільки, згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про законність дій відповідача при припиненні нарахуванні пенсії позивачу.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання неправомірними дій щодо відмови у поновленні, нарахуванні і виплаті пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Д.Є. Хоменко