Справа № 806/406/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 лютого 2017 року Житомир Справа № 806/406/17

Категорія 8.2.2

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду М.С. Токарева, розглянувши подання Головного управління ДФС у Житомирській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

в с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Житомирській області 09.02.2017 звернулося до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Разом з поданням Головним управлінням ДФС у Житомирській області заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування якого він зазначає, що у Головного управління ДФС у Житомирській області відсутні кошти на сплату судового збору при зверненні до суду. Крім того, вказує, що відповідно до довідки Головного управління державної казначейської служби України у Житомирської області № 07.2-08/3-380 від 17.01.2017 року рахунки Головного управління ДФС у Житомирській області, заблоковано в звязку з виконанням судового рішення, видатки проводяться за захищеними статтями по справі №806/836/16 про стягнення судового збору на користь ТОВ "Реді Гармент Технолоджі Україна" в сумі 179тис. грн.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочку його сплати суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За правилами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 8 Закону, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу - платника судового збору.

На переконання суду, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Подібна думка неодноразово була викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України, зокрема від 26.01.2016 по справах № К/800/2325/16, № К/800/2224/16, та узгоджується із позицією Верховного Суду України, наведеною в ухвалі від 28.09.2015 (справа № 21-5496а15).

Що стосується посилання Головного управління ДФС у Житомирській області на довідку Головного управління державної казначейської служби України у Житомирської області № 07.2-08/3-380 від 17.01.2017, то суд не приймає її до уваги з огляду на наступне.

У запиті № 07.2-08/3-380 від 17.01.2017 Головне управління Державної казначейської служби України з посиланням на п.29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМ України № 845 від 03.08.2011, зобовязує Головне управління ДФС у Житомирській області у пятиденний термін з моменту отримання вказаного запиту надати інформацію вказану у ньому.

Також з посиланням на п.30 Головне управління державної казначейської служби України у Житомирської області зазначає, що на період встановлення даних, не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України.

З доданої до клопотання копії запиту № 07.2-08/3-380 від 17.01.2017 вбачається, що його було отримано Головним управлінням ДФС у Житомирській області 18.01.2017, це також підтверджується штрих-кодом реєстрації вхідної кореспонденції.

Наведені обставини свідчать, що термін для виконання вимог запиту закінчився 26.01.2017, а тому посилання Головного управління ДФС у Житомирській області на запит № 07.2-08/3-380 від 17.01.2017, як доказ блокування рахунків є безпідставним.

Також суд ураховує, що пунктом 2 розд. 2 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII (у редакції, яка діє з 01.09.2015) зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

За таких обставин, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст. 88 ст.165 КАС України, суддя -

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню ДФС у Житомирській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.С. Токарева