Справа № 464/7671/16-а, 2-а/464/363/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 р. Справа № 876/10599/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника відповідача Колодійчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року у адміністративній справі №464/7671/16-а, 2-а/464/363/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, неповно та не всебічно з'ясовано обставини у справі, які підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату судового засідання. Надіслані на адресу позивача судова повістка повернулась на адресу суду із відміткою поштового відділення про повернення у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 08.10.2016 року інспектором роти №1 взводу №1 батальйону УПП у м. Львові Бесарабом М.І. винесена постанова серії АР №343660 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки.

Остання була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 08.10.2016 року о 17 годин 18 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Додж Калібер» д.р.н. ВС 4535 ВВ, здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті пр-ту Шевченка в м. Львові, чим порушила вимоги п. 15.9 «ґ», 15.10 «а» Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстава, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах його повноважень, оскільки жодних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, позивач не надав, як і не заперечував сам факт правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Тобто, для наявності складу цього правопорушення необхідно дві умови: 1) порушення правил зупинки, стоянки; 2) це порушення повинно створювати перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За вимогами п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху забороняється зупинка транспортних засобів на перехресті та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Пунктом 15.10 «а» Правил заборонено стоянку транспортних засобів в місцях, де заборонена зупинка.

Не спростовуючи факту стоянки на перехресті, позивачка посилається на те, що її автомобіль не перешкоджав руху інших транспортних засобів та не створював небезпеки.

Крім того, як видно з наданих позивачкою фотознімків з місця події, а також з наданого відповідачем відеозапису з нагрудної відеокамери, автомобіль позивачки було припарковано на перехресті. При цьому автомобіль було розташовано таким чином, що він створював перешкоди для інших учасників дорожнього руху.

В доданих відповідачем до заперечень матеріалах міститься також письмові пояснення ОСОБА_4, який 08.10.2016 року письмово підтвердив, що запаркований на перехресті автомобіль позивачки суттєво перешкоджав руху іншим транспортним засобам.

Вирішуючи питання щодо створення автомобілем позивачки перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд виходить з того, що в п. 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що перешкода - це нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Тобто, будь-який об'єкт, який змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість, є перешкодою в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху. А тому суд вважає, що транспортний засіб, який розташований безпосередньо на перехресті, завдає водіям інших транспортних засобів труднощі в проїзді цього перехрестя, змушуючи їх зменшувати швидкість та об'їжджати припаркований в недозволеному місці автомобіль, тобто маневрувати.

Таким чином, факт того , що автомобіль позивачки, який було припарковано 08.10.2016 року на пр-ті Шевченка в м. Львові з порушенням вимог п. 15.9 та 15.10 Правил дорожнього руху, створював перешкоди дорожньому руху на цій ділянці дороги.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року у адміністративній справі №464/7671/16-а, 2-а/464/363/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 07.02.2017р.