Справа № 743/125/17
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/125/17
Провадження №: 2-а/743/28/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача Климіша І.О.

відповідача ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки справу за адміністративним позовом УДМС України в Чернігівській області до громадянина Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_2, про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В:

Управління ДМС України в Чернігівській області звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина Федеративної Республіки Нігерія - ОСОБА_2, про продовження строку затримання відповідача, зазначивши, що постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.08.2016 року, відповідача примусово видворено за межі України, а постановою цього ж суду від 29.09.2016 року, відповідача затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, оскільки строк дії свідоцтва про повернення його до країни походження закінчився 26.11.2016 року, а строк дії паспорта збіг 03.12.2013 року.

Позивачем вживалися заходи щодо примусового видворення відповідача з України, зокрема 11.01.2017 року направлявся запит до посольства Федеративної Республіки Нігерія, з метою оформлення нового свідоцтва про повернення, однак станом на день пред"явлення позову до суду, відповіді на запит до УДМС в Чернігівській області, не надходило.

Таким чином, позивач вказує на неможливість забезпечити примусове видворення відповідача за межі України, та враховуючи, що термін перебування його в пункті тимчасового перебування іноземців закінчується 09.02.2017 року, просить продовжити строк затримання ОСОБА_2 в ПТПІ до 08.05.2017 року.

В судовому засіданні представник УДМС України в Чернігівській області підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що в 2009 році він прибув в Україну з метою навчання, однак внаслідок шахрайських дій посадових осіб міграційної служби, в 2011 році був відрахований з морської академії в м.Херсон і примусово видворений за межі України. Про закінчення законних підстав для перебування в Україні та строку дії національного паспорта, ОСОБА_2 був обізнаний. До моменту затримання у серпні 2016 року, відповідач не звертався за наданням йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні. В той же час, ОСОБА_2 зазначив, що в країні походження він може піддаватись переслідуванням через свої релігійні переконання. Крім того, відповідач пояснив, що він має намір та можливість самостійно повернутись до Республіки Нігерія.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 01.11.2009 року прибув до України у встановленому законом порядку і термін його знаходження в країні перебування продовжувався у зв"язку з навчанням до 05.03.2010 року, 05.09.2010 року, 03.09.2011 року та 08.10.2011 року.

19.12.2011 року Комсомольським РВ СГІРФО УМВС України в Херсонській області прийнято рішення про примусове видворення відповідача з України до 24.12.2011 року.

Вказане рішення ОСОБА_2 не виконав та, починаючи з 25.12.2011 року, перебуває в Україні без достатніх для того правових підстав.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії національного паспорта відповідача скінчився 03.12.2013 року.

04.08.2016 року заступником начальника Кіровського РВ УДМС України в Кіровоградській області прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України.

Вказане рішення ОСОБА_2 також не виконав.

Рішенням заступника начальника Кіровського РВ УДМС України в Кіровоградській області від 09.08.2016 року, відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.08.2016 року, відповідача примусово видворено за межі території України.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.09.2016 року, відповідач був затриманий та поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Як слідує з пояснень відповідача, останній, до моменту його поміщення в Чернігівський ПТПІ, не звертався за наданням йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні та не усвідомлював, що він незаконно перебуває в Україні. 17.08.2016 року УДМС України в Чернігівській області зверталось до посольства Федеративної Республіки Нігерія із запитом про встановлення особи ОСОБА_2 та підтвердження належності його до громадянства вказаної держави, з метою оформлення свідоцтва на повернення до країни походження. 26.08.2016 року посольством Федеративної Республіки Нігерія було видано свідоцтво на повернення відповідача та підтверджено його належність до громадянства вказаної держави. 17.11.2016 року ОСОБА_2, перебуваючи в Чернігівському ПТПІ звернувся із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням № 118 від 07.12.2016 року УДМС України в Чернігівській області відмовило в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В той же час, строк дії свідоцтва на повернення на батьківщину ОСОБА_2 закінчився 26.11.2016 року. 11.01.2017 року УДМС України в Чернігівській області повторно звернулося до посольства Федеративної Республіки Нігерія з метою оформлення свідоцтва на повернення ОСОБА_2 до країни походження. На день розгляду справи судом, позивач не отримував відповіді з посольства на звернення від 11.01.2017 року. Таким чином, можливості для видворення відповідача за межі території України, відсутні. Суд вважає надуманими твердження відповідача про намір добровільно залишити територію України, оскільки пояснення, які ОСОБА_2 давав в судовому засіданні є суперечливими, а обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень - взаємовиключними. Зокрема, недійсність паспортного документа позбавляє особу у встановленому порядку залишити територію України, а звернення із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, котра була подана відповідачем 17.11.2016 року вже під час перебування в ПТПІ, свідчить про відсутність підстав для цього упродовж тривалого часу, а саме з 19.12.2011 року по 17.11.2016 року. Частиною 7 ст. 183-7 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для продовження строку затримання відповідача.

Судові витрати по справі відсутні. Керуючись ст.ст.11, 70, 71, 86, 106-163, 183-7, ч.2 ст.256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.02.2017 року до 08.05.2017 року, включно.

Допустити постанову до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк, з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08.02.2017 року.

Суддя Жовток Є.А.