Справа № 287/186/16-а
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/186/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волощука В.В.

з участю:

представника відповідача ОСОБА_1

секретаря судового засідання Федорчук О.В.

розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи: Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту Відповідач), про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії субєкта владних повноважень.

ОСОБА_2, (далі по тексту Позивач), в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд адміністративної справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Згідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності № 05/2016 від 10.02.2016 року, в судовому засіданні проти позову заперечила, вважаючи його безпідставним, та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі на підставі наведених у поданому до суду письмовому запереченні.

Представник третьої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області явки свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був повідомлений належним чином про день, час, місце розгляду справи, і не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання його представника, проте подав до суду письмове запереченням стосовно заявленого позову позивача, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позову у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Як встановлено у судовому засіданні та слідує із позовної заяви ОСОБА_2, останній є пенсіонером МВС у званні підполковник міліції, що стверджується пенсійним посвідченням №85/8583 від 02.02.2001 року.

Позивач проходив службу в органах УМВС України в Житомирській області на посадах середнього і старшого начальницького складу, і при досягненні права на пенсію за вислугою років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р., за № 2262- XII (із послідуючими змінами та доповненнями), шляхом подання рапорту «Про звільнення з органів ОВС за станом здоровя», в 2001 році був звільнений з органів ОВС на пенсію за станом здоровя.

З часу звільнення, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугою років, яка була призначена у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р., за № 2262-12 (із послідуючими змінами та доповненнями).

Однак постановою КМ України від 11 листопада 2015 року, № 988 було змінено грошове забезпечення поліцейських. У звязку із чим Позивач, вважаючи, що такі зміни грошового забезпечення надають йому право на перерахунок пенсії, він 19.09.2016 року звернувся до відповідача - Міністерства внутрішніх справ України із заявою про направлення до органів Пенсійного фонду України інформації про зміну грошового забезпечення та довідку про розмір грошового забезпечення, зумовлену Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року.

Листом від 17.10.2016 року за №22/6-Б-1297 Відповідач відмовив Позивачу в направленні такої інформації, обґрунтувавши таку відмову тим, що факт прийняття Постанови Кабінету Міністрів України N 988 від 11.11.2015 року не породжує підстав для перерахунку пенсії Позивачу.

Крім того, свою відмову Відповідач мотивував тим, що Постанова Кабінету Міністрів України N 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не може бути підставою для перерахунку пенсії Позивачу, як пенсіонеру із числа колишніх працівників внутрішніх справ, так як вказана постанова прийнята до внесення змін у статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Законом України від 23.12.2015 р. N900-VIІІ, що і зумовило Позивача звернутися до суду з адміністративним позовом на протиправну бездіяльність Відповідача із зобовязанням вчинити певні дії субєкта владних повноважень.

Заслухавши в режимі відеоконференції пояснення представника Відповідача, оцінюючи подані Позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд дійшов висновку про ґрунтованість позовних вимог та підставність для їх задоволення виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України з якої слідує, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції, згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи із вищенаведених положень закону, адміністративним судам підсудні спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, повязаних з виконанням ним владних управлінських функцій, тобто діяльності з виконання покладених на нього Конституцією та законами України завдань.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В даному випадку посилання в запереченнях відповідача та третьої особи на безпідставність та необґрунтованість позову є надуманими та такими , що не відповідають дійсності і чинному законодавству.

Так, приписами ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» N 2262-ХІІ визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 змінено грошове забезпечення поліцейських і така зміна надає позивачу право на перерахунок пенсії .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В даному випадку посилання в запереченнях відповідача та третьої особи на безпідставність та необґрунтованість позову є надуманими та такими , що не відповідають дійсності і чинному законодавству.

Таким чином, у звязку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року N 900-VIII (надалі - ОСОБА_1 N 900-УІІІ), яким ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за №2262- XII (надалі - ОСОБА_1 N 2262 -XII), доповнено новою частиною, яка передбачає, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону № 2262- XII перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Частиною 2 ст.51 Закону №2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії .

За правилами п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., N 45 (надалі - Порядок N 45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом N 2262-ХІІ пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до абзацу другого, пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно із Законом України від 23.12.2015 року N 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Як зазначено в статті 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто законодавець регулює зазначеним законом пенсійне забезпечення, як бувших міліціонерів так і поліцейських.

Отже, в розумінні зазначених у позові вимог Позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру його пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 .11.2015 року N 988.

На день набрання чинності Законом N900-VIII, постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року N 988 діяла, і є чинною на час розгляду справи в суді, оскільки не вичерпала свою дію.

Так, Конституційний Суд України в Рішенні від 06 липня 1999 року, N 8-рп/99) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ), прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

У відповідності до приписів зазначених у п.2. Порядку N 45, вказане рішення Кабінету Міністрів України зобовязувало МВС повідомити у пятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій зазначеній категорії військовослужбовців.

Але, враховуючи існування в Україні єдиної державної системи пенсійного забезпечення, перебування позивача на пенсійному обліку, саме в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, який, на підставі повідомлення від Пенсійного фонду України мав би скласти відповідні списки та передати їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які готують відповідні довідки (абз.3 п.2, абз.1 п.3 постанови КМУ №45 від 13.02.2008 року).

Разом із тим, в п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р., N 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобовязані у пятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у звязку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

За таких обставин, та враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, проте, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки встановлена наявність грубого порушення права Позивача на перерахунок пенсії, а тому, суд вважає за необхідне захистити права Позивача, шляхом визнання протиправною бездіяльності МВС України, щодо неподання належним чином інформації, щодо зміни у грошовому утриманні до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, для здійснення перерахунку пенсії та зобовязання надіслання такої інформації про зміни у грошовому утриманні стосовно ОСОБА_2

Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із статті 71 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, судом не встановлено, у судовому засіданні правомірності дій Міністерства внутрішніх справ України. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача і підставність для їх задоволення.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2, задоволені в повному обсязі, а останній на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, так як віднесений до другої категорії осіб постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, тому, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України витрати зі сплати судового збору у розмірі 640.00 гривень підлягають стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Міністерства внутрішніх справ України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.19, 21, 46, 55, 64, 92 Конституції України; Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року за №2262- XII; Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45; Постановою Кабінету Міністрів України N 988 від 11.11.2015 року та керуючись ст.ст.2-4, 6, 7, 9, 10, 11, 15-1, 17, 70, 69-72, 79, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії субєкта владних повноважень - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не надіслання інформації про зміни у грошовому забезпеченні до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, для здійснення перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_2 у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45.

Зобовязати Міністерство внутрішніх справ України надіслати інформацію про зміни у грошовому забезпеченні до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для здійснення перерахунку пенсії позивачу - ОСОБА_2 у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Міністерства внутрішніх справ України, м.Київ, вул.Академіка Богомольця, 10, ідентифікаційний код 00032684, на користь держави судовий збір в сумі 640.00 грн., які перерахувати на р/р 0460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у Олевському районі, код класифікації доходів бюджету - 220300001, отримувач УДКСУ в Олевському районі, МФО - 811039.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Волощук В. В.