Справа № 263/10994/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кір'якова Н.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року справа №263/10994/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д. , при секретарі Терзі Д.А., за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі № 263/10994/16-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

31 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, в якому просив суд визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо припинення виплати йому пенсії з 04 травня 2016 року; зобов'язати ГУ ПФУ в Донецькій області поновити виплату йому пенсії з 04 травня 2016 року у призначеному розмірі. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі № 263/10994/16-а у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що положення Закону України від 02 березня 2016 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне зобов'язання» не узгоджуються з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу існуючих прав працюючих пенсіонерів при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, позивач вважає, що відповідач не може застосовувати норми закону, які суперечать Конституції України. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, наголошуючи на законності постанови суду першої інстанції.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте своїм правом бути присутнім в судовому засіданні не скористався.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії від 08 квітня 2016 року, йому з 15 квітня 2016 року призначено пенсію відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, в якій він вказав, що йому відомо, що відповідно до діючого законодавства громадянин, який має право на різні види пенсій, може отримувати лише одну за його вибором. Про зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, зобов'язується своєчасно повідомляти органи, що призначаються та виплачують пенсію.

Згідно з розпорядженням міського голови м. Маріуполь від 27 квітня 2016 року № 274ос, ОСОБА_3 призначено з 04 травня 2016 року на посаду начальника відділу оборонно-мобілізаційної роботи та забезпечення режимних заходів міської ради. Присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування посади, віднесеної до 5 категорії, про що вчинено відповідний запис у трудовій книжці від 04 травня 2016 року.

Згідно із заявою ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в Донецькій області від 10 червня 2016 року, позивач, у зв'язку із працевлаштуванням, просив привести його пенсійну справу у відповідність до Закону.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII внесено зміни, зокрема, до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи. Зазначена норма закону є чинною та не скасована в установленому законом порядку і не визнана неконституційною.

За змістом вказаної норми права, основною із вимог для зупинення виплати пенсії є робота на посаді державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Європейським Судом з прав людини (рішення від 03.06.2014 у справі ОСОБА_4 проти України (заява № 43331/12), зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

З огляду на те, що позивач продовжує працювати на посаді державного службовця в Маріупольській міській раді, особисто подав заяву, в якій просив, у зв'язку з працевлаштуванням, привести його особову справу у відповідність із Законом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу пенсії з 04 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі № 263/10994/16-а - залишити без задоволення. Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі № 263/10994/16-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 09 лютого 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_5