Справа № 808/1705/16
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року , о 12:55 годині,Справа № 808/1705/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Матяш О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій застав,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 14341264,61 гривень, що склався з податкових боргів з податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств, збору за спеціальне використання води, земельного податку, надходження від викидів забруднюючих речовин, надходжень від скидів забруднюючих речовин й розміщення відходів, рентної плати за користування надрами. ОДПІ намагалася звернути до стягнення вказану суму боргу, проте інкасові доручення повернулися без виконання у звязку з арештом коштів на рахунку іншим виконавчим документом. Фахівцями ОДПІ складено акти опису майна №73 від 16.03.2015, №104 від 02.06.2015 та №108 від 26.08.2015, які зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач, з урахуванням заяв про зміну позовних вимог від 20.09.2016 та 31.01.2017, просить надати дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу у розмірі 12669586,56 гривень за рахунок майна ТОВ «Мелітопольські теплові мережі», що перебуває у податковій заставі.

В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до його початку клопотання про розгляд справи без його участі. Позов не визнає в частині надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок наступного майна: адміністративної будівлі (літера Г4-1, г5-1, г6-1); складу та ремонтного боксу (літера З-1, З1-1); гаражу для автомобілів (літера Д-1, Д1-1); будівлі майстерні (літера И-2); деревообробної майстерні (літера Г2-1, Г3-1, г4); механічної майстерні (Г-1, г-1, г1-1, г2-1, г3-1, Г1-1); прохідної (Б-1); будівлі контори (А-2 с а-1). В обґрунтування цього зазначає в письмових запереченнях, що вказане майно було передано ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» від КП «Мелітопольжитлосервіс» ММР ЗО в якості частки статутного капіталу та не є власністю ТОВ «Мелітопольські теплові мережі». Просить відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Згідно із ч.4 ст.122 КАС України, «особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами». У звязку з цим суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. По-перше, щодо податку на додану вартість: судом встановлено, що відповідач подав до Мелітопольської ОДПІ податкові декларації з ПДВ № від 20.03.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 926421 гривень (т.1 а.с.24-25); № від 20.04.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 473019 гривень (т.1 а.с.34-35); уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 20.05.2015, де самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 604,34 гривень (т.1 а.с.41-42); податкову декларацію № від 19.05.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 882386 гривень (т.1 а.с.43-44); уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 18.06.2015, де визначив податкові зобовязання у розмірі 1187,21 гривень (т.1 а.с.45-46); № від 18.06.2015, де самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 177,17 гривень (т.1 а.с.47-48); податкові декларації з ПДВ № від 18.06.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 311950 гривень (т.1 а.с.34-35); № від 20.07.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 333643 гривень (т.1 а.с.51-52); № від 20.08.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 751044 гривень (т.1 а.с.53-54); № від 21.09.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 137758 гривень (т.1 а.с.55-56); № від 19.10.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 326462 гривень (т.1 а.с.57-58); № від 19.11.2015, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 399687 гривень (т.1 а.с.63-64); № від 18.01.2016, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 874562 гривень (т.1 а.с.65-66); № від 17.02.2016, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 1377147 гривень (т.1 а.с.70); № від 22.02.2016, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 985393 гривень (т.1 а.с.71); № від 04.04.2016, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 2220713 гривень (т.1 а.с.76); № від 20.04.2016, в якій самостійно визначив податкові зобовязання у розмірі 778301 гривень (т.1 а.с.81).

Також судом встановлено, що ОДПІ проведено виїзну документальну планову перевірку ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, результати якої викладені в акті перевірки №240/08-32-22-01/05541114 від 16.03.2015 (т.1 а.с.26-28). На підставі останнього позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2015 про визначення відповідачу податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 1308775,5 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення було отримано уповноваженою особою відповідача 03.04.2015, про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення (т.1 а.с.29).

Рішенням щодо погодження застосування податкового компромісу №7888 від 14.04.2015 між позивачем та відповідачем погоджено податковий компроміс по податковому повідомленню-рішенню № від 03.04.2015 при умові сплати податкових зобовязань у розмірі 5 відсотків від визначених ним суми, а саме: 39409,85 гривень (т.1 а.с.32).

Також ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» з питання несвоєчасності сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з ПДВ, результати якої викладені в акті перевірки №538/08-32-15-01/0554104 від 27.04.2015 (т.1 а.с.36). На підставі останнього позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 06.05.2015 про визначення штрафу у розмірі 77826,5 гривень та № від 06.05.2015 про визначення штрафу у розмірі 5536,72 гривень. Зазначені податкові повідомлення-рішення були отримані уповноваженою особою відповідача 06.05.2015, про що свідчать підписи на корінцях податкових повідомлень-рішень (т.1 а.с.37,39).

Крім того, ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» з питання несвоєчасності сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з ПДВ, результати якої викладені в акті перевірки №148/08-32-15-01/05541114 від 21.10.2015 (т.1 а.с.59), на підставі якого позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 02.11.2015 про визначення штрафу у розмірі 36972 гривень та № від 02.11.2015 про визначення штрафу у розмірі 7083,02 гривень. Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані уповноваженою особою відповідача 02.11.2015, про що свідчать підписи на корінцях податкових повідомлень-рішень (т.1 а.с.60).

Також судом встановлено, що Мелітопольською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» за листопад 2015 року, результати якої викладені в акті перевірки №32/08-32-15-01-05541114 від 20.01.2016 (т.1 а.с.67). На підставі востаннього позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27.01.2016 про визначення податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 170 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 27.01.2016, про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення (т.1 а.с.68).

Мелітопольською ОДПІ також проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» за грудень 2015 року, результати якої викладені в акті перевірки №128/08-32-15-01-05541114 від 19.02.2016 (т.1 а.с72). На підставі вцього акту перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.03.2016 про визначення податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 1020 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 15.03.2016, про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення (т.1 а.с.74).

Крім того, Мелітопольською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» за січень 2016 року, результати якої викладені в акті перевірки №212/08-32-15-01-05541114 від 23.03.2016 (т.1 а.с77), на підставі якого позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2016 про визначення штрафу у розмірі 372816,51 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 11.04.2016, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.79-80).

Також, за період з 03.03.2015 по 28.04.2016 відповідачу, на підставі п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, була нарахована пеня на загальну суму 63760,68 гривень.

Окрім того, відповідач самостійно сплатив 3159,85 гривень податкових зобовязань з ПДВ.

По-друге, щодо податку на прибуток приватних підприємств: судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № від 26.02.2015, в якій самостійно визначив суму авансового внеску, що підлягає сплаті щомісячно у розмірі 154156 гривень (т.1 а.с.82-83).

30.03.2015, 30.04.2015, 30.05.2015, 30.06.2015, 30.07.2015, 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 30.12.2015 відповідачу нараховано 154156 гривень податкових зобовязань за кожний місяць.

Також судом встановлено, що ОДПІ проведено виїзну документальну планову перевірку ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, результати якої викладені в акті перевірки №240/08-32-22-01/05541114 від 16.03.2015 (т.1 а.с.26-28). Рішенням щодо погодження застосування податкового компромісу №7888 від 14.04.2015 між позивачем та відповідачем погоджено податковий компроміс по податковому повідомленню-рішенню № від 03.04.2015 при умові сплати податкових зобовязань у розмірі 5 відсотків від визначених ним суми, а саме 34109,75 гривень (т.1 а.с.32).

Мелітопольською ОДПІ також проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Мелітопольські теплові мережі», результати якої викладені в акті перевірки №312/08-32-15-02/5541114 від 12.05.2015 (т.1 а.с.84). На підставі останнього позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 28.05.2015 про визначення податкового зобовязання у розмірі 41000 гривень та № від 28.05.2015 про визначення податкового зобовязання у розмірі 3411 гривень. Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані уповноваженою особою відповідача 03.06.2015, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.90).

Мелітопольською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Мелітопольські теплові мережі», результати якої викладені в акті перевірки №739/08-32-15-02/05541114 від 15.09.2015 (т.1 а.с.91). На підставі останнього позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015 про визначення податкового зобовязання у розмірі 171,66 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 29.09.2015, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.93).

Також ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Мелітопольські теплові мережі», результати якої викладені в акті перевірки №786/08-32-15-02/05541114 від 01.10.2015 (т.1 а.с.95). На підставі наведеного акту позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.10.2015 про визначення податкового зобовязання у розмірі 6180 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення було отримано уповноваженою особою відповідача 21.10.2015, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.97).

ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Мелітопольські теплові мережі», результати якої викладені в акті перевірки №937/08-32-15-02/05541114 від 20.11.2015 (т.1 а.с.99), на підставі якого позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2015 про визначення податкового зобовязання у розмірі 218895,2 гривень. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 09.12.2015, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.101).

Мелітопольською ОДПІ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ «Мелітопольські теплові мережі», результати якої викладені в акті перевірки №157/08-32-15-02/05541114 від 25.02.2016 (т.1 а.с.103). На підставі наведеного акту позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2016 про визначення податкового зобовязання у розмірі 61662,4 гривень. Зазначене рішення отримано уповноваженою особою відповідача 16.03.2016, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.107).

Також за період з 12.03.2015 по 03.05.2016 відповідачу, на підставі п. 129.1 ст. 129 ПК, нарахована пеня на загальну суму 458114,3 гривень. Відповідач самостійно сплатив147739,93 гривень податкових зобовязань.

По-третє, щодо збору за спеціальне використання води: судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкові декларації зі збору за спеціальне використання води, в яких самостійно визначив суму податкового зобовязання: № від 16.01.2015 - 27706,32 гривень (т.1 а.с.108); № від 12.05.2015 - 29633,75 гривень (т.1 а.с.110); № від 14.07.2015 - 2622,56 гривень (т.1 а.с.112); № від 15.07.2015 - 3276,88 гривень (т.1 а.с.114); № від 15.07.2015 - 831,95 гривень (т.1 а.с.116); № від 16.07.2015 - 10848,22 гривень (т.1 а.с.118), № від 30.10.2015 - 1202,13 гривень (т.1 а.с.124), № від 02.02.2016 - 33162,03 гривень (т.1 а.с.124).

ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» з питання несвоєчасної сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з земельного податку за січень - квітень 2015 року, екологічного податку за IV квартал 2014 року, рентної плати за користування надрами за IV квартал 2014 року та I квартал 2015 року, рентної плати за спеціальне використання води за IV квартал 2014 року, результати якої викладені в акті перевірки №1324/08-32-15-03/05541114 від 05.10.2015 (т.1 а.с.120). На підставі останнього прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.10.2015 про визначення штрафу у розмірі 3500 гривень. Зазначене рішення отримано уповноваженою особою відповідача 22.10.2016, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.132). Також за період з 20.02.2015 по 29.06.2015 відповідачу, на підставі п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, була нарахована пеня на загальну суму 1050,91 гривень.

Відповідач самостійно сплатив 17500 гривень податкових зобовязань.

По-четверте, щодо земельного податку: судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 23.02.2015, в якій самостійно визначив грошове зобовязання за 2015 рік у розмірі 158157,57 гривень, що підлягає сплаті щомісячно рівними частками у розмірі 13179,8 гривень впродовж січня листопада 2015 року, та 13179,77 гривень - в грудні 2015 року (т.1 а.с.128-130).

30.05.2015, 30.06.2015, 30.07.2015, 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 30.12.2015, 30.01.2016 відповідачу нараховано 13179,8 гривень податкових зобовязань за кожний місяць впродовж квітня листопада 2015 року й 13179,77 гривень за грудень 2015 року.

Також відповідач поданов до ОДПІ податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності): № від 17.02.2016, в якій самостійно визначив грошове зобовязання за 2016 рік у розмірі 161349,8 гривень, що підлягає сплаті щомісячно рівними частками у розмірі 13445,82 гривень впродовж січня листопада 2016 року, й 13445,78 гривень - в грудні 2016 року (т.1 а.с.133-135); № від 19.04.2016, в якій самостійно визначив грошове зобовязання за 2016 рік у розмірі 53783,26 гривень, що підлягає сплаті впродовж січня-лютого 2016 року рівними частками у розмірі 26891,63 гривень (т.1 а.с.136-138).

01.03.2016, 30.03.2016, 30.04.2016 відповідачу нараховано 13445,82 гривень податкових зобовязань за кожний місяць, а 19.04.2016 та 30.04.2015 - 56719,39 гривень й 26891,63 гривень податкових зобовязань - відповідно.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки №1324/08-32-15-03/05541114 від 05.10.2015 позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 20.10.2015 про визначення 1308,52 гривень штрафу й № від 20.10.2015 про визначення штрафу у розмірі 3276,6 гривень. Зазначені рішення отримані уповноваженою особою відповідача 22.10.2016, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.132).

За період з 05.05.2015 по 29.01.2016 відповідачу, на підставі п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, була нарахована пеня на загальну суму 2209 гривень.

Відповідач самостійно сплатв 11443,41 гривень податкових зобовязань.

По-пяте, щодо екологічного податку (надходження від викидів забруднюючих речовин, надходження від скидів забруднюючих речовин, надходження від розміщення відходів): судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкові декларації з екологічного податку, в яких самостійно визначив податкові зобовязання з надходжень від викидів забруднюючих речовин: № від 19.01.2015 - 65355,84 гривень (т. 1 а.с. 139-140); № від 13.05.2015 - 73,85 гривень (т. 1 а.с. 141-142); № від 23.04.2015 - 80463 гривень, з надходжень від скидів забруднюючих речовин - 3621,67 гривень, з надходжень від розміщення відходів - 280,77 гривень (т. 1 а.с. 143-144); № від 14.07.2015 - 2535,6 гривень, з надходжень від розміщення відходів - 33,71 гривень (т. 1 а.с. 145-146); № від 16.07.2015 - у розмірі 753,24 гривень, з надходжень від розміщення відходів - 62,28 гривень (т. 1 а.с. 147-148); № від 16.07.2015 - 5637,84 гривень, з надходжень від скидів забруднюючих речовин - 3714,88 гривень, з надходжень від розміщення відходів - 9,76 гривень (т. 1 а.с. 149-150); № від 02.11.2015 - 175 гривень, з надходжень від розміщення відходів у розмірі 5,20 гривень (т. 1 а.с. 151-152); № від 05.11.2015 - 6387,71 гривень, з надходжень від розміщення відходів - 12,1 гривень (т. 1 а.с. 153-144); № від 02.11.2015 - 0,38 гривень, з надходжень від скидів забруднюючих речовин - 12347,67 гривень(т. 1 а.с. 155-156); № від 05.02.2016 - 66702,14 гривень, з надходжень від скидів забруднюючих речовин - 2350,93 гривень, з надходжень від розміщення відходів - 198,48 гривень (т. 1 а.с. 157).

Також судом встановлено, що на підставі акту перевірки №1324/08-32-15-03/05541114 від 05.10.2015 позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 20.10.2015 про визначення штрафу з надходжень від скидів забруднюючих речовин у розмірі 482,38 гривень та №000371503 від 20.10.2015 про визначення штрафу з надходжень від розміщення відходів у розмірі 40,39 гривень. Зазначені рішення отримані уповноваженою особою відповідача 22.10.2016, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.132).

За період з 20.02.2015 по 29.03.2015 відповідачу, на підставі п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахована пеня на загальну суму 90,4 гривень з надходження від скидів забруднюючих речовин та з 20.02.2015 по 25.03.2015 - 6,77 гривень з надходжень від розміщення відходів.

Відповідач самостійно сплатив 9321,89 гривень податкових зобовязань з надходжень від викидів забруднюючих речовин, 4,05 гривень - з надходжень від скидів забруднюючих речовин, 0,02 гривень - з надходжень від розміщення відходів.

По-шосте, щодо рентної плати за користування надрами: судом встановлено, що на підставі акту перевірки №1324/08-32-15-03/05541114 від 05.10.2015 позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення про визначення штрафів: № від 20.10.2015 - у розмірі 97,06 гривень та № від 20.10.2015 - у розмірі 771,23 гривень. Зазначені рішення отримані уповноваженою особою відповідача 22.10.2016, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.132).

Судом встановлено, що відповідач подав до ОДПІ податкові декларації з рентної плати за користування надрами, в яких самостійно визначив податкові зобовязання: № від 30.10.2015 - у розмірі 303,07 гривень (т. 1 а.с.161-162); № від 02.02.2016 - у розмірі 2575,13 гривень (т. 1 а.с.163-164); № від 02.03.2016 - у розмірі 3,09 гривень (т. 1 а.с.165-166); № від 02.03.2016 - у розмірі 0,04 гривень (т. 1 а.с.167-168); № від 02.03.2016 - у розмірі 1,43 гривень (т. 1 а.с.169-170).

Відповідач самостійно сплатив 17,96 гривень податкових зобовязань з рентної плати за користування надрами.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, «податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку».

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Відповідно до п. 57.1 ст.57 ПК, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК, «податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання».

Судом встановлено, що ОДПІ вживались заходи стягнення податкової заборгованості у встановленому законом порядку: відповідачу була вручена податкова вимога форми «Ю» №416-25 від 03.02.2015 на 805948,58 гривень, яку отримано уповноваженою особою відповідача 04.02.2015, про що свідчить підпис на корінці податкової вимоги (а.с.171).

Також судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2015 у справі №808/2233/15 адміністративний позов Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області до ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» про стягнення податкового боргу задоволено, стягнуто з ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» податкові борги з ПДВ в сумі 1428909,21 гривень, з податку на прибуток в сумі 1547740,66 гривень, з авансових внесків податку на прибуток приватних підприємств в сумі 153514,97 гривень, зі збору за спеціальне використання води в сумі 12574,27 гривень, з надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 56033,95 гривень. Постанова суду набрала законної сили 15.06.2015 (т. 1 а.с.175-177).

Постановою того ж суду від 06.05.2015 у справі №808/2438/15 подання Мелітопольської ОДПІ до ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» про стягнення податкового боргу задоволено, стягнуто податкові борги з ПДВ в сумі 473019 гривень, авансових внесків податку на прибуток приватних підприємств в сумі 154156 гривень, земельного податку в сумі 12268,47 гривень. Постанова суду набрала законної сили 23.06.2015.

Постановою того ж суду від 22.09.2015 у справі №8085507/15 адміністративний позов Мелітопольської ОДПІ до ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» про стягнення податкового боргу задоволено, стягнути з рахунків ТОВ «Мелітопольські теплові мережі» податковий борг в розмірі 2524366,11 гривень, з яких: по ПДВ - 1613373,64 гривень; по податку на прибуток - 44411 гривень; по авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств - 46246 гривень; збору за спеціальне використання води - 36548,1 гривень; по податку з доходів фізичних осіб - 331886,34 гривень; земельному податку - 35679,03 гривень. Постанова суду набрала законної сили 26.10.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також встановлено, що позивач направляв до ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ КБ «Приватбанк» інкасові доручення (розпорядження) , які були повернуті без виконання у звязку із тим, що кошти підприємства арештовані за іншим виконавчим документом (т.1 а.с.181-201).

Відповідно до п.88.1 ст. 88 ПК, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно з ст. 89 ПК, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Судом встановлено, що податковим керуючим ОСОБА_1, на підставі рішення ОДПІ №3141/23 від 11.02.2015, проведено опис майна відповідача, за результатами якого складено акти опису майна №73 від 16.03.2015 (т.1 а.с.204), №104 від 02.06.2015 (т.1 а.с.213), №108 від 26.08.2015 (т.1 а.с.227). Податкову заставу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.205-212, 226, 232).

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення підписується керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу.

Зі змісту наведених норм слідує, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

Тому, враховуючи, що на банківських рахунках платника податків відсутні грошові кошти на погашення суми податкового боргу, що нівелює вжиття податковим органом заходів стягнення коштів з рахунків платника податків, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи як суми податкового боргу вже стягнуті судовими рішеннями, так і новостворені, що не стягнуті судовими рішеннями.

Крім того, щодо посилань відповідача на те, що описане у податкову заставу майно не перебуває у його власності, суд зазначає, що дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу. Перелік майна, що підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника податків виявляється у процесі виконання органом доходів і зборів судового рішення про надання такого дозволу. При цьому майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна. В силу приписів п. 89.5 ст. 89 Податкового кодексу України, джерелом погашення податкового боргу платника податків може бути і майно, на яке платник податків набуде права власності у майбутньому, однак вартістю у межах існуючого податкового боргу. Також суд вважає за необхідне наголосити, що платник податків не позбавлений права в подальшому оскаржити включення податковим органом до опису майна активів, що належать платникові на іншому правовому титулі, а не на праві власності.

З огляду на вищевикладені обставини справи й норми права, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17, 158-163, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Надати Мелітопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області дозвіл на погашення податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» (, адреса: 72312, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Луначарського, буд. 61) у розмірі 12669586 (дванадцять мільйонів шістсот шістдесят девять тисяч пятсот вісімдесят шести) гривень 56 копійок за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш