Справа № 686/21715/16-а
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

07 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій. Позивач зазначає, що йому як військовослужбовцю ЗСУ з 02.08.2009р. відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугу років.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №191 від 16.04.2009 р. та за виписним епікризом історії хвороби № 1281 позивач є таким, що непридатний до військової влужби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

У зв'язку із положеннями ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», де передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється, 27.04.2016 року позивачем підписано контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України строком на шість місяців ( в особливий період).

Позивачеві стало відомо про прийняття відповідачем рішення про утримання з нього надміру виплачених сум пенсій з 15.09.2016 року №3999 в розмірі 16 543,04 грн. за період з 27.04.2016 року по 30.09.2016 року, через те, що позивач одночасно отримував пенсію та проходив військову службу за контрактом, то сума переплати підлягає поверненню.

З таким рішенням позивач не погоджується, просить визнати неправомірними дії відповідача, визнати незаконним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 15.09.2016 року за №3999 по пенсійній справі № . Зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії за вислугу років з часу її припинення - 01.10.2016 року та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просить відмовити, зазначає, що відповідно до ч. З ст. 2 Закону № 2262 пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв'язку з мобілізація особливий період.

Отже, підставою для продовження виплати пенсії особам, в період проходження ними військової служби є наявність контракту з інформацією, що підтверджує проходження військової служби під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України.

09.09.2016 року позивач звернувся до головного управління та надав копію контрактупро проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 27.04.2016 року, згідно якого встановлено, що з 27.04.2016 року позивач повторно прийнятий на військову службу до Збройних Сил України строком на шість місяців.

Оскільки, у вище згаданому контракті немає відомостей про проходження військовоїслужби під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національнійбезпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану настрок до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України.Тому, відповідно до ч.2 ст. 2 Закону № 2262 виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2016 року призупинено.

Відповідно до ст. 60 Закону № 2262 пенсіонери зобов'язані повідомляти органи пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсій пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Тому вважає дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області правомірними, а для задоволення вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди також немає правових підстав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.08.2009р. відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугу років.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №191 від 16.04.2009 р. та за виписним епікризом історії хвороби № 1281 позивач є таким, що непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

У зв'язку із положеннями ч. 3 ст. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», де передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється, 27.04.2016 року позивачем підписано контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України строком на шість місяців ( в особливий період).

Позивачеві стало відомо про прийняття відповідачем рішення про утримання з нього надміру виплачених сум пенсій з 15.09.2016 року №3999 в розмірі 16 543,04 грн. за період з 27.04.2016 року по 30.09.2016 року, через те, що позивач одночасно отримував пенсію та проходив військову службу за контрактом, то сума переплати підлягає поверненню.

Статтею1 прим. Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Основний Закон України в ст.46 зазначає, що громадяни мають право на соціальний захист... Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги...мають забезпечувати рівень життя, не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Тому саме Закон відповідно до Конституції України гарантує всім особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам право на матеріальне забезпечення шляхом надання пенсій і гарантує соціальну захищеність пенсіонерів.

Згідно ч.2 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання пенсійних виплат згідно із цим Законом тощо.

Відповідно до ч.З ст.2 Закону, пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв'язку з мобілізацією, на особливий період.

Відповідно до п.З контракту від 27.04.2016р. контракт укладений позивачем з Міністерством оборони України терміном на шість місяців в особливий період.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

Збройні Сили України приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

За ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного часу в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено особливий період як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014р. №1126-УІІ, оголошено про проведення часткової мобілізації. Тому саме з цього періоду часу в країні діє особливий період.

Крім цього, слід зауважити, що питання щодо наявності особливого періоду державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду Вищим адміністративним судом України по справі №800/582/14, що відображено в постанові від 16.02.2015р. У постанові висвітлено системний аналіз норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вказано, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

На підставі наведеного, з 17.03.2014р. і по теперішній час Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наявної копії контракту про проходження військової служби укладеного з ОСОБА_1 в п. 3 строк контракту визначено на шість місяців ( в особливий період).

Однак в судовому засіданні оглянуто матеріали пенсійної справи, де міститься оригінал даного контракту, в якому в п. 3 строк контракту визначено на шість місяців, а уточнення «(в особливий період)» відсутнє.

Тому на підставі викладеного суд не може оцінити цей доказ як належний і допустимий і не приймає його до уваги.

Натомість позивачем надано докази про те, що 25.10.2016 року ним укладено новий контракт, який набирає чинності з 27.10.2016 року, де зазначено особливий період. Тому суд приходить до висновку, що слід зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 27.10.2016 року.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодую слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 137 ЦПК, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. З яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають:

1.наявність такої шкоди;

2.протиправність діяння її заподіювача;

3.наявність причинного зв'язку

Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, відповідно до п.10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст.56 Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

Оскільки судом не встановлено неправомірність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, то суд приходить до висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 27.10.2016 року, в решті позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 160-163, 183-2, 256 КАС України, ч. 1 ст. 8, 19, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій - задоволити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 27.10.2016 року.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанови суду подається протягом 10 днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя