Справа № 808/2457/16
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2017 рокусправа № 808/2457/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про скасування податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просить скасувати податкову консультацію відповідача №144/1408-01-17-01-19 від 19.02.2016 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року позовні вимоги задоволено, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ГУ ДФС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно з п. 52.1, 52.2 ст. 52 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до приписів ч. 1 п. 53.3 ст. 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 29.01.2016 року звернувся до ГУ ДФС у Запорізькій області з листом №45/ ФОП стосовно розяснення терміну сплати суми податку на доходи фізичних осіб фізичною особою підприємцем, яким дохід від здійснення підприємницькою діяльності отримано не було, проте було отримано іноземний дохід як фізичною особою.

19.02.2016 року ГУ ДФС у Запорізькій області листом №144/14/08-01-17-01-19 надало позивачу податкову консультацію, якою роз'яснило, що у річній податковій декларації фізичної особи-підприємця поряд з доходами від підприємницької діяльності відображаються також інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи і відповідно остаточний розрахунок суми податкових зобовязань з податку на доходи з фізичних осіб здійснюється з суми загального річного оподатковуваного доходу за звітний податковий рік, що підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання такої податкової декларації, не погодившись з якою позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Приписами п. 177.11 ст.177 ПК України встановлено, що фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлено загальне правило, згідно якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак п.179.7 ст.179 ПК України визначено окремий випадок стосовно сплатити фізичною особою суми податкового зобов'язання, зазначену нею в поданій податковій декларації, а саме строком до 1 серпня року, що настає за звітним.

Крім того п.177.6 ст.177 ПК України визначено, що у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надана відповідачем листом №144/14/08-01-17-01-19 від 19.02.2016 року податкова консультація не відповідає нормам чинного податкового законодавства.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

Також у відповідності до приписів ст. 94 КАС України суд першої інстанції правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену ним суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко