Справа № 740/3560/16-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/3560/16-а Головуючий у 1-й інстанції: ПантелієнкоВ.Г.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лисенка Олександра Сергійовича, третя особа:Чернігівська митниця ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лисенка Олександра Сергійовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 31 серпня 2016 року № 52062832 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови в справі про порушення митних правил від 12 лютого 2016 року №0441/10203/15 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді 17 000 гривень штрафу, у зв'язку з тим, що постанова у справі про порушення митних правил не підлягає виконанню через порушення строку звернення її до виконання.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31 серпня 2016 року державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лисенком О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52062832, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови в справі про порушення митних правил від 12 лютого 2016 року №0441/10203/15 відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку у державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, чинного на момент винекнення спірних правовідносин, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 22 Закону України № 606, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону України № 606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 26 зазначеного Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 лютого 2016 року заступником начальника Чернігівської митниці ДФС Пахутою В.А. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0441/10203/15, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 535 Митного кодексу України постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу, в саме, у визначений положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення строк - десять днів з моменту отримання її копії особою, щодо якої її постановлено.

У матеріалах виконавчого провадження, є копія ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, з якої видно, що постанова у справі про порушення митних правил № 0441/10203/15, оскаржувалася ОСОБА_2 до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Постановою суду від 01 квітня 2016 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовлено, вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 533 Митного кодексу України подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Приписами ч. 1 ст. 539 Митного кодексу України визначений порядок виконання постанови органу доходів і зборів про накладення штрафу, а саме - штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови органу доходів і зборів про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 540 Митного кодексу України у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова органу доходів і зборів або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що примусовому виконанню підлягає постанова, яка не виконана особою, відносно якої її постановлено, у строк, визначений ст. 539 цього Кодексу, якщо така постанова не оскаржувалася, або ж, у випадку її оскарження, після залишення скарги без задоволення - набрання постановою законної сили, якщо з цього часу не минуло три місяці, оскільки постанова в справі про порушення митних правил від 12 лютого 2016 року №0441/10203/15 оскаржувалася позивачем спочатку до суду та набрала законної сили 07 червня 2016 року.

Отже, державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лисенком О.С. правомірно було винесено постанову ВП № 52062832 від 31 серпня 2016 року про відкриттч виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачі під час відкриття виконавчого провадження, вчинення дій до виконання виконавчого провадження, прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження діяли в рамках чинного на той час Закону України, в межах наданих їм повноважень та з урахуванням Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 08 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.