Справа № 740/2322/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/2322/16 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальова Т.Г., Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лисенка Олександра Сергійовича, третя особа: Чернігівська митниця Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Лисенка Олександра Сергійовича (далі - Відповідач),

третя особа: Чернігівська митниця Державної фіскальної служби України (далі - Третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2016 року за №51117444 по примусовому виконанню постанови у справі про порушення митних правил №0439/10203/15 від 12.02.2016 року у зв'язку з тим, що постанова Чернігівської митниці ДФС про накладення адміністративного стягнення не підлягає виконанню через сплив терміну пред'явлення до виконання.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов»язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що постановою Чернігівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 12 лютого 2016 року №0439/10203/15 Позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України (далі - Кодекс) та накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови від 12.02.2016 року №0439/10203/15 у справі про порушення митних правил.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 березня 2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 березня 2016 року без змін.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV (чинному на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках,

передбачених законом.

Приписами ст.19 Закону встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусову виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Статтею 22 Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки, зокрема постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Також, ч.1 ст.529 Кодексу встановлено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 535 Кодексу передбачено, зокрема, що постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу. Орган доходів і зборів, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.

У відповідності до ст.536 Кодексу не підлягає виконанню постанова органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Згідно ст.537 Кодексу контроль за правильним і своєчасним виконанням постановиоргану доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил здійснюєтьсяорганом доходів і зборів, який виніс постанову.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Чернігівської митниці ДФС 12.02.2016 року №0439/10203/15 вступила у законну силу 13.04.2016 року, заява про примусове виконання подана 16.05.2016 року, а тому керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону, Відповідач 18.05.2016 року відкрив виконавче провадження.

Згідно ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0439/10203/15 від 12.02.2016 року відкрите, без порушення вимог ст.536 Кодексу та ст.25 Закону.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 10 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.