Справа № 702/1278/16-а
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №702/1278/16-а
Провадження №2-а/702/35/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В, розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправними порушення з боку відповідача щодо неї та вимог ст. ст. 22, 46 Конституції України, які підтверджують порушення її прав, зобов»язати відповідача негайно поновити її Конституційне право отримувати державну пенсію як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 3 групи в розмірі 6,5 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов»язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України, допустити негайне виконання рішення суду посилаючись на те, що вона брала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, внаслідок чого втратила працездатність. Норми діючого законодавства, зокрема постанова Ради міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, постанова Ради міністрів СРСР від 03.07.1984 року № 690, постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5, постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 давали їй право отримувати пенсію, встановлену законом. Вона неодноразово зверталася до відповідача зробити перерахунок пенсії по ст. ст. 49-54 ЗУ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ. Однак, постановами КМУ від 06.07.2011 року № 745» Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 23.11.2011р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», була виведена формула нового Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який є неправомірним, оскільки це порушує ч. 3 статті 22 Конституції України. Її право на розмір пенсії встановлено вказаним законом, та не може бути звужено постановою КМУ. 23.11.2016 року вона звернулася до відповідача з відповідною заявою, провести нарахування та виплату належних державних пенсій як інваліду - ліквідатору ЧАЕС у відповідність до Конституції України, на що отримала 24.11.2016 року за № 13155/04 відмову у задоволенні вимог. Ця відмова є свідомим порушенням з боку відповідача вимог статей 22 та 46 Конституції України. Вважає, що призначена пенсія не може бути зменшена прийняттям нових законодавчих актів.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Посилається на те, що пенсія позивачу обчислена та виплачується відповідно до законодавства, що діє на сьогоднішній день. Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014р., який набув чинності з 01.01.2015р., тексти статей 50 та ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у такій редакції: ст. 50 щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров»ю призначається у розмірах та порядку, встановлених КМУ, ч. 3 ст. 54 умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Рішення щодо визнання неконституційними змін, внесених Законом України № 76- VIII до Закону України № 796 - XII ( у тому числі до статей 50, 54) Конституційним Судом України станом на сьогоднішній день не приймалися. В обґрунтування позиції посилаються на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року, № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року. Органи Пенсійного фонду України проводять виплату пенсій у розмірах, обчислених згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв»язку з чим не підлягають до задоволення й інші вимоги позивача.

Суддя, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні повідомлених сторонами обставин, керуючись принципами верховенства права та законності, вбачає наявні та достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, передбаченого ст. 183-2 КАС України, без виклику сторін, а тому підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в загальному порядку відсутні.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІІ групи (безтерміново), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до категорії 1 осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчать посвідчення першої категорії серії А № 107788 с від 21.10.2008 року, довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 857244 від 21.10.2014 року ( а.с. 9,10), в даний час перебуває на обліку в Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області та отримує державну пенсію та пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року ( далі Закон № 796-ХІІ), що не заперечується відповідачем згідно відповіді від 24.11.2016 року ( а.с. 12-14).

Перебуваючи на обліку у відповідача, позивач 23.11.2016 року звернулася із вимогою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII ( а.с.32).

Однак, листом відповідача від 24.11.2016 року № 15155/04 ( а.с. 12-14) у проведенні перерахунку їй було відмовлено. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться відповідно до норм чинного законодавства.

Отже, суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених вимог та вирішує спір щодо періоду, починаючи з 23.11.2016 року, оскільки іншого терміну перерахунку пенсії позивачем не вказано.

Крім іншого, судом також встановлено, що згідно постанови Монастирищенського районного суду від 12.01.2015 року ( а.с.18-19), визначено право позивача та зобов»язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 15.06.2014 року у відповідності зі ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року (а.с. 20-21) постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.01.2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково та визначено право позивача та зобов»язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 15.06.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності зі ст. ст. 50, 54 Закону № 796-XII ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи те, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідному розмірі.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набув чинності 19.06.2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, зокрема постановою Кабінету Міністрі України № 745 від 06.07.2011 року, яка набула чинності 23.07.2011 року.

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року, яким затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, що набрав чинності з 01 січня 2015 року, були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції на час з якого позивач просить здійснити перерахунок призначеної пенсії, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 54 цього Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Вказана норма зазначеного Закону неконституційною не визнавалась та її дія не зупинялась.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України з 01 січня 2015 року.

Згідно правової позиції Вищого Адміністративного Суду України, викладеної у інформаційному листі від 22.07.2011 року вбачається, що під час вирішення питання, яка з одно предметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягають застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надати тій з них, що прийнята пізніше.

Згідно зі ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, яким встановлено розмір щомісячної додаткової пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Під час перерахунку розміру пенсії відповідачем правомірно застосована постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що відповідає вимогам наведеного Закону. На даний час чинним законодавством іншого не передбачено.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в нарахуванні та виплаті позивачу пенсії у розмірах, заявлених позивачем.

Таким чином судом встановлена правомірність дій відповідача, як такого, що діяв в межах наданих йому повноважень у відповідності до чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача про перерахунок пенсії, відповідно не підлягають до задоволення і інші вимоги позивача, зокрема і про допущення постанови до негайного виконання, які є похідними від вимоги про здійснення перерахунку пенсії.

Оскільки у задоволенні позовних вимог позивача відмолено, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», то судовий збір компенсується за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 46 Конституції України, ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 99, 100, 183-2, 185-187, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Н.В. Мазай