Справа № 331/8526/16-а
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/8526/16-а
Провадження № 2-а/331/27/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолка І.О. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя, в якому просить суд визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та довідки про заробітну платув ТОВ «Землемір ЛТД» за період з 01.03.1994 року по 31.12.1999 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням довідки прозаробітну платув ТОВ «Землемір ЛТД» за період з 01.03.1994 року по 31.12.1999 року, та провести відповідні виплати з 05 липня 2016 року з урахуванням раніше виплачених сум; стягнути з управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1судові витрати, а саме: 551,20 грн. судового збору та 1500, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач посилається на те, що він з 05 жовтня 2016 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

18.11.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя з заявою в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та архівної довідки про заробітну плату за період роботи з 01.03.1994 року по 31.12.1999 року на ТОВ «Землемір ЛТД».

Але, управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя вказану довідку про заробітну плату за вказаний період при нарахуванні пенсії не врахувало.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачене, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. П. 20 Порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Представник відповідача письмові заперечення суду не надав.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступним.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно записів у його трудовій книжці серії НОМЕР_1, в період з 01.09.1976 року по 28.02.1978 року навчався в МПТУ №23 та отримав спеціальність апаратника хімічної обробки легінірованню доводки матеріалів 2 розряду, в період з 01.03.1978 року по 03.07.1978 року позивач працював апаратником відновлення напівпровідних матеріалів на Запорізькому титано-магнієвому комбінаті. З 06.07.1978 року по 04.07.1980 року проходив службу в лавах СРСР. З 18.08.1980 року по 31.01.1983 року працював апаратником відновлення напівпровідних матеріалів на Запорізькому титано-магнієвому комбінаті.Тобто, як зазначає позивач, його загальний стаж за Списком № 1 з урахуванням навчання та служби в армії складає 6 років 3 місяці 10 днів, що дає право на призначення пенсії ще при досягненні 54 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачене, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. П. 20 Порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Відповідно до ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З аналізу вищенаведених норм нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що правом вимагати додаткових документів від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. Отже у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Проте це є правом, а не обов'язком Відповідача.

У зв'язку з тим, що будь-яких посилань на не відповідність довідок діючому законодавству відповідачем не наведено і вимог для надання (витребування) у нього уточнюючих довідок не існує, відмова у врахуванні заробітної плати за 1994-1999 рр. при призначенні пенсії є неправомірною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, Позивач, працюючи на роботах з важкими умовами праці, заробляючи собі достойну пенсію, сплачуючи всі необхідні страхові внески, має повне право на врахування вищезазначеної довідки для перерахунку своєї пенсії.

Стосовно строку, з якого має бути перерахована пенсія, слід зазначити наступне, що вперше позивачеві управлінням Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя була призначена пенсія 05.10.2016 року, тож перерахунок має бути проведено саме з цієї дати.

Враховуючи п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, тому перерахунок пенсії має бути проведений з дати її призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 551, 20 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету України в особі Управління ДКСУ в Олександрівському районі міста Запоріжжі Запорізької області. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Олександрівськомурайоні м. Запоріжжя.

Також, згідно наданих суду копій квитанцій та розрахунку витрат на правову допомогу, позивачем дійсно понесено витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Таким чином, згідно ст. 94 КАС України, позивач має право на відшкодування понесених витрат, пов'язаних з розглядом справи - судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 551 грн. 20 коп., та витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Олександрівськомурайоні м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.183-2 КАС України, ст. 62,101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 6,8, 19, 22, 23, 24 Конституції України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та архівної довідки про заробітну плату за період роботи на ТОВ «Землевір ЛТД» в період з 01.03.1994 року по 31.12.1999 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя врахувати під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за період роботи на ТОВ «Землевір ЛТД» в період з 01.03.1994 року по 31.12.1999 року, та провести відповідний перерахунок, починаючи з 05 жовтня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати, а саме: 551,20 грн. - судового збору та 1500,00 грн. - витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смолка І.О.