Справа № 805/4970/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 лютого 2017 р. Справа №805/4970/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України м. Слов'янськ, Обласного воєнкомату в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України м. Слов'янськ, Обласного воєнкомату в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати дії Пенсійного фонду України незаконними, які виразилися в неправильному нарахуванні пенсії вперше в 2000 році, зменшив пенсію в два рази;

- визнати дії МО обласний воєнкомат України - незаконними у тому, що не зберігали особисті справи офіцерів у повній цінності та у тому, що видали довідку в 2000 році незаконну, навмисно приховавши, що позивач отримував 2 оклади в НДР;

- зобов'язати Пенсійний фонд України усунути помилку, яка була допущена під час нарахування пенсії у 2000 році та призначити пенсію з розрахунку подвійного окладу, як цього вимагає стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців»;

- відшкодувати моральну шкоду, тому що Пенсійний фонд України навмисно не став усувати зроблену помилку, та тому що він навмисно призначив занижену пенсію у 2000 році;

- визнати дії Пенсійного фонду України незаконними у припиненні виплати пенсії з травня 2016 року по теперішній час;

- зобов'язати Пенсійний фонд України відновити виплату пенсії.

У зв'язку з тим, що позовна заява подана без дотримання вимог ст. 106 КАС України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року позовна заява залишена без руху та позивачу для усунення недоліків позовної заяви встановлений десятиденний строк, впродовж якого позивач мав усунути недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 19 грудня 2016 року, суд не мав можливості надіслати на адресу позивача (83049, АДРЕСА_1), оскільки відповідно до листа Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 7/1-2314 від 27 листопада 2014 року, приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей, яка тимчасово неконтрольована українською владою, припинено. Альтернативних засобів зв'язку із відповідачем, суду не відомі.

Зазначена ухвала була направлена на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується електронним супровідним листом Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року.

23 січня 2017 року на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача, відповідно до яких було зазначено, що позивач у повному обсязі не отримав ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, та просив суд повторно направити ухвалу від 19 грудня 2016 року на електронну адресу позивача. Крім того, зазначив, що судом порушено вимоги частини 4 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності.

Судом 23 січня 2016 року повторно на електронну адресу позивача була направлена ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, що підтверджується електронним супровідним листом Донецького окружного адміністративного суду.

26 січня 2017 року судом отримана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив: словосполучення «перерахунок пенсії» замінити словами «виправити помилку допущену при призначенні пенсії/ пенсія нараховується з однієї грошової допомоги», при нарахуванні пенсії враховуються всі види грошової допомоги, а саме: урахувати розмір подвійної грошової допомоги, відповідно до довідки МО Російської Федерації від 16 листопада 2015 року № 3/24729; доплатити недоотриману суму пенсії, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» суму пенсії не отриману пенсіонером своєчасно з вини органа, який назначає або виплачує пенсію, виплачує за минулий час без обмеження терміну; на момент звернення позивача о призначенні пенсії у 2000 році, вступив в силу Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» № 203/98-ВР від 24 березня 1998 року, відповідно: на позивача поширюється дія цього Закону, а не Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року. Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців» визначено, якщо пенсіонер в подальшому надає додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону (довідка, що підтверджує подвійну грошову допомогу, була вилучена з особової справи офіцера - позивача невідомими особами).

Крім того, позивач зазначив, що визначені судом недоліки в ухвалі про залишення позовної заяви без руху можливо віднести до частини 4 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, якою забороняється відмовляти в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів: неповноти, неясності та суперечливості.

Щодо визначення з відповідачами по справі позивач зазначив, що відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право, якщо позивач не згоден на заміну неналежного відповідача по справі, залучити цю особу в якості другого відповідача. В зв'язку з чим позивач зазначив, що суд може самостійно визначитися з відповідачами по справі: Управління Пенсійного фонду України та МО в особі облвоєнкомата Донецької області.

Відповідно до заяви про уточнення позовної заяви роз'яснив з яких підстав визначив відповідачем по справі Головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області. Згідно Постанови Верховного суду України № 4, 5 частини 10 зазначено, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями або бездіяльністю посадових осіб державних органів, судам необхідно виходити з того, що цей орган повинен бути відповідачем по справі, якщо шкода відшкодовується державою, то з державних органів, суд має право залучити як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

В зв'язку з чим, просив суд відкрити провадження по справі; відповідно до вимог ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України залучити в якості відповідачів ті органи, які на думку суду є належними відповідачами по справі; утримати моральну шкоду, якщо суд визнає дії відповідачів незаконними з Управління Державної казначейської служби України на підставі Пленуму Верховного суду України № 4,5 в ч. № 1.

Ознайомившись з матеріалами справи та з заявою про уточнення позовних вимог, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Після одержання позовної заяви ОСОБА_1 суд ознайомився зі змістом заяви та визначив, що позовна заява не відповідає вимогам визначеним статтею 106 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк на усунення виявлених недоліків, а саме: визначитися з колом відповідачів по справі, з урахуванням відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, визначитися з позовними вимогами до них, зокрема, привести у відповідність заявлені позовні вимоги стосовно кожного відповідача по справі, яких визначить позивач.

Однак, позивач не виконав вимоги ухвали суду від 19 грудня 2016 року, з огляду на наступне.

Позивач не визначився з колом відповідачів по справі з урахуванням відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Ухвалою суду від 19 грудня 2016 року позивачу роз'яснялось, що відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України законодавством чітко визначено, що відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Також судом зазначалось, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація щодо визначених позивачем відповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України м. Слов'янськ та Обласний воєнкомат в Донецькій області.

Крім того, позивач не привів у відповідність до положень статті 106 КАС України позовні вимоги, зокрема, позивач визначив позовні вимоги безпосередньо до Пенсійного фонду України та МО обласного воєнкомату України, які не заявлені в якості відповідачів по справі.

Натомість позивач, у наданій заяві про уточнення позовних вимог зазначив, що суд відповідно до вимог частини 3 статті 52 КАС України, у разі, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

З цього приводу суд зазначає, що звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 52 КАС України, має повноваження на заміну неналежного відповідача по справі, якщо під час розгляду справи встановить, що позовні вимоги заявлені не до того відповідача, який має право відповідати за вимогами. Однак, ознайомившись з позовною заявою не можливо було визначити хто саме повинен бути відповідачем по справі, оскільки самі вимоги позивача спрямовані до Пенсійного фонду України та МО обласного воєнкомату України, а відповідачами визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Обласний воєнкомат в Донецькій області, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація щодо визначених позивачем відповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України м. Слов'янськ та Обласний воєнкомат в Донецькій області, а також органу - МО обласний воєнкомат України, до якого заявлені позовні вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України позивач у позовні заяві повинен зазначити ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Крім того, суд зазначає, що положеннями статті 106 КАС України визначено, що до кожного визначеного по справі відповідача позивач повинен визначити позовні вимоги. Однак, у порушення ст. 106 КАС України позивач визначив відповідачами по справі Головне управління Пенсійного фонду України м. Слов'янськ, Обласний воєнкомат в Донецькій області, про те, вимоги заявив до Пенсійного фонду України та МО обласного воєнкомату України, які не є відповідачами у справі.

Також, суд звертає увагу, що відповідно заяви про уточнення позовних вимог, позивач посилався на те, що йому невірно була нарахована пенсія. Позивач зазначив, що Пенсійним фондом була допущена помилка, оскільки при нарахуванні пенсії не враховувались усі види грошової допомоги, а саме не враховувався розмір подвійної грошової допомоги, відповідно до довідки МО Російської Федерації від 16 листопада 2015 року № 3/24729.

Так, суд зауважує, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Тобто, з аналізу заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що порушені права позивача щодо перерахунку та виплати йому пенсії, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України відноситься по підсудності до місцевих загальних судів як адміністративних судів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року позивачем не виконані.

Також, суд звертає увагу на те, що ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без руху позивачем оскаржена не була та набула законної сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що станом на 06 лютого 2017 року недоліки позовної заяви не усунені, а тому позовна заява підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві, що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України м. Слов'янськ, Обласного воєнкомату в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.