Справа № 826/689/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

1 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року у справі за її позовом до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської Ірини Володимирівни, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (далі - Товариство), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, ОСОБА_7, про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 жовтня 2016 року залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від

10 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від

17 вересня 2015 року про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах норм матеріального права, які регулюють порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 11 грудня 2014 року, 31 травня 2016 року (справи №№ К/800/53521/14, К/800/49643/15 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У рішенні, про перегляд якого подана заява, йдеться про те, що позивачем не дотримав зобов'язання за кредитним договором, залишив без задоволення вимогу про усунення порушення у строк, встановлений частиною першою статті 35 Закону України від 5 березня 2003 року № 869-IV «Про іпотеку», внаслідок чого Товариство провело звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

В ухвалі від 31 травня 2016 року суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що особа письмову вимогу про усунення порушення не отримувала, відсутній документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання нею письмової вимоги, тому рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості є незаконним.

На підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, ОСОБА_4 також посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року. Проте це рішення не може братися до уваги, оскільки у зазначеній справі суд касаційної інстанції не ухвалив остаточного рішення, а з огляду на неповноту фактичних обставин справи скасував рішення судів попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Такі обставини унеможливлюють прийняття рішення про відкриття провадження у справі і дають підстави вважати заяву необґрунтованою.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Мощонської Ірини Володимирівни, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (далі - Товариство), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, ОСОБА_7, про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко