Справа № П/811/966/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
03 лютого 2017 року Справа № П/811/966/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого - судді Хилько Л.І., суддів Момонт Г.М., Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі відповідач, ГУ МВС України в м. Києві ) про внесення змін до наказу, здійснення виплати по заробітній платі, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач 04.08.2016 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом у якому просить: внести зміни до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 30.08.2014 року №820 о/с призначивши позивач на посаду старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції ОП "Золоті ворота" з 06.08.2014 р.; здійснити виплати по заробітній платі за серпень 2014 року відповідно до чинного законодавства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.08.2014 року командир батальйону патрульної служби міліції ОП "Золоті ворота" ОСОБА_2 викликав розвідувальну групу в штаб батальйону і пояснив, що декілька співробітників відмовились їхати в зону АТО, тому необхідно доукомплектувати склад в кількості 8 осіб під прізвищами тих осіб, що відмовились їхати. 08.08.2014 року позивач отримав зброю під прізвищем тієї особи що відмовилась їхати в зону АТО. 09.08.2014 року позивач у складі батальйону "Золоті ворота" прибув в зону АТО. У вересні 2014 року позивач прибув до м.Києва і йому стало відомо про те, що він у серпні 2014 року офіційно не був оформлений в органах МВС. Лише 04 вересня 2014 року наказом №820 о/с від 30.08.2014 року ГУ УМВС України в м. Києві, позивача було прийнято на посаду старшого інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної служби міліції ОП "Золоті ворота".
Представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду (а.с.87).
Позивачем подано письмові пояснення щодо звернення до суду. В яких просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з тих підстав, що з 06.08.2014 року по вересень 2015 року він знаходився в зоні АТО (Луганська область, а саме: с. Сабівка, м.Щастя та м.Северодонецьк). З 28.09.2015 року звільнився з органів МВС за власним бажанням. Після звільнення проходив медогляд з метою підписання контракту з ВСУ ВЧ№ НОМЕР_1 , який вподальшому був підписаний 23.10.2015 року на 3 роки. Після прибуття проходив курси медпідготовки, інженерно-саперної, снайперської та парашютно-десантної підготовки. З 07.04.2016 року по 23.07.2016 року перебував на військових полігонах.
Позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.220).
Представником відповідача подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.221).
Відповідно до вимог ч. 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
При цьому, згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з п. 2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Водночас, суд наголошує, що право на судовий захист не є абсолютним: воно може бути обмежено, у тому числі, строками на звернення до суду за захистом порушеного права.
Викладене узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, висловленими, зокрема, у рішеннях у справах справи Девеер проти Бельгії від 27.02.80, Голдер проти Сполученого Королівства від 21.02.75.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах.
Так, згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Судом встановлено, що 22.07.2014 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття на службу в органи внутрішніх справ та призначення на посаду міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Золоті ворота" ГУ МВС України в м.Києві (а.с.124).
Наказом №820 о/с від 30.08.2014 року ОСОБА_1 було прийнято знов на службу в органи внутрішніх справ та призначено старшим інспектором взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Золоті ворота" ГУ МВС України в м.Києві (а.с.207).
Відповідно до наказу №184 о/с дск від 24.09.2014 року ОСОБА_1 було відряджено у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 26 вересня 2014 року (а.с.208).
Наказом №218 о/с дск від 17.10.2014 року ОСОБА_1 відкликано з відрядження та визнано таким, що прибув 19.10.2014 року з міста Сєвєродонецьк Луганської області (а.с.209).
Наказом №11 о/с дск/АТО від 20.01.2015 року ОСОБА_1 було відряджено у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 21.01.2015 року по 21.02.2015 року (а.с.210).
Наказом №52 о/с дск/АТО від 21.03.2015 року позивача повернуто з відрядження з 22.02.2015 року по 13.03.2015 року (а.с.211).
Наказом №54 о/с дск/АТО від 24.03.2015 року ОСОБА_1 було відряджено до м. Щастя Луганської області у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 25.03.2015 року (а.с.212).
Наказом №74 о/с дск/АТО від 27.04.2015 року ОСОБА_1 було відряджено до м. Щастя Луганської області у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 28.04.2015 року (а.с.213).
Відповідно до наказу №80 о/с дск/АТО від 05.05.2015 року позивач повернувся з відрядження з 17.04.2015 року (а.с.214).
Наказом №100 о/с дск/АТО від 10.06.2015 року позивача повернуто з відрядження з 05.06.2015 року (а.с.215).
Наказом №127 о/с дск/АТО від 09.07.2015 року ОСОБА_1 було відряджено до м .Щастя Луганської області у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей з 09.07.2015 року (а.с.216).
Відповідно до наказу №192 о/с дск/АТО від 15.09.2015 року ОСОБА_1 поверненуто з відрядження з 04.09.2015 року (а.с.217).
Наказом №827 о/с від 26.09.2015 року старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 старшого інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Золоті ворота" ГУ МВС України в м.Києві було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за власним бажанням (підстава: рапорт ОСОБА_1 від 14.09.2015 року) (а.с.145).
Позивачем надані пояснення, що з 06.08.2014 року по вересень 2015 року він знаходився в зоні АТО (Луганська область, а саме: с. Сабівка, м.Щастя та м.Северодонецьк) і з 28.09.2015 року він звільнився з органів МВС за власним бажанням. Після звільнення проходив медогляд з метою підписання контракту з ВСУ ВЧ№ НОМЕР_1 , який вподальшому був підписаний 23.10.2015 року на 3 роки. Після прибуття проходив курси медпідготовки, інженерно-саперної, снайперської та парашютно-десантної підготовки. З 07.04.2016 року по 23.07.2016 року перебував на військових полігонах (а.с.162). Позов подано до суду 04.08.20106 року (а.с.2).
Матеріали адміністративної справи містять довідку командира батальйону ПСМОП «Золоті ворота`ГУУМВС України в м. Києві від 11.04.2015 року № 15/4-12 про те, що ОСОБА_1 з 30.08.2014 року являється співробітником ОВС та дійсно в період з 26.09.2014 року по теперішній час (на 11.04.2015 року) безпосередньо приймає участь в АТО (а.с.9).
Також довідкою командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 09.09.2016 року № 6662 підтверджено участь позивача у антитерористичної операції з 27.07.2016 року по теперішній час (на 09.09.2016 року) (а.с.64).
Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Згідно ч.1 ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду є обґрунтованим, а строк пропущений з поважних причин.
Керуючись ст.ст.5, 99, 100, 102, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про внесення змін до наказу та здійснення виплати по заробітній платі.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Хилько

Судді С.В. Дегтярьова

Г.М. Момонт