Справа № 489/5349/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5349/16-а
Номер провадження 2-а/489/53/17
Постанова

Іменем України

08 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до інспектора патрульної поліції Тимченко Богдана Романовича (далі-відповідач 1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі-відповідач 2) про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що його незаконно та необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

Просив суд визнати дії інспектора 3 роти 4 батальйону УПП м. Миколаєва Тимченка Б. Р. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу 19.10.2016; скасувати постанову від 19.10.2016

29.11.2016 до суду від представника відповідача надійшло заперечення.

Ухвалою суду від 29.11.2016, занесеною до журналу судового засідання, до участі у справі залучено другого відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

19.10.2016 інспектором роти 3 батальйону 4 УПП в м. Миколаєві патрульним поліції Тимчаль Б. Р. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №154419, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Встановлено, що позивач проїхав на заборонений сигнал світлофору, а саме жовтий, чим порушив п. п. порушив п. п. 8.7.3 ґ ПДР України.

Відповідно до п.8.7.3 "ґ" Правил дорожнього руху жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно змісту ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення правил проїзду перехресть, зокрема проїзд на заборонний сигнал світлофора, санкцією цієї статті передбачено застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, який регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252, 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При перегляді наданого представником відповідача відео вбачається жовтий сигнал світлофору, що регулює проїзд пішоходного переходу. З відео видно, що в момент руху автомобіля позивача по кільцю світлофор почав мигати зеленим та в момент зїзду позивача з кільця переключився на жовтий, тобто до проїзду позивачем стоп-лінії (знаку стоп) сигнал світлофора був жовтий.

У вказаному випадку позивач не повинен керуватися п. 8.11 ПДР, оскільки він рухався по кільцю із невеликою швидкістю і повинен був відреагувати на миготливий зелений сигнал світлофора (оскільки він був в полі його зору) та зупинитись не вдаючись до екстренного гальмування.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідач незаконно розглянув справу за місцем зупинки транспортного засобу, то суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 3 п. 2.3 Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Позивач не заявляв клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів, ознайомлення з матеріалами справи або надання правової допомоги, тому не можна говорити про порушення його прав у результаті розгляду справи на місці зупинки.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання дій патрульного поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу неправомірними задоволенню не підлягають.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП суд

постановив

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Тимченко Богдана Романовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, скасування постанови серії АР № 154419 від 19 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв