Справа № 826/8119/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8119/16 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський Коровай" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування рішення , зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський Коровай" звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування рішення, , зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано рішення №4102-10/57 від 26.02.2016 про відмову у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015;

зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України видати товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Коровай» висновок щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 відповідно до митної декларації від 17.11.2015 №508040001/2015/003347 на 360 днів з моменту оформлення митної декларації.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Також, зазначає про те, що зобов'язавши відповідача видати висновок саме про продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями, суд першої інстанції втрутився в його дискреційні повноваження.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.09.2015 між компанією «ANSERCONE ENTERPRISE LP» (покупець) та позивачем (продавець) було укладено контракт №SB-B/0109-15, за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець - прийняти та оплатити товар - сою насипом, країна походження - Україна, врожай 2015 року (а.с. 45-47).

Згідно з п. 6.1 контракту оплата здійснюється на умовах передбачених в додатках до цього контракту.

Згідно з додатком № GENERAL-SB-B/0109-15 до контракту від 01.09.2015 №SB-B/0109-15, оплата за товар здійснюється на вибір сторін в одному з наступних порядків:

- покупець здійснює оплату протягом 360 днів з дня оформлення митних декларацій;

- попередня оплата за товар (а.с. 48-49).

На виконання умов контракту було здійснено поставку товару згідно митної декларації від 17.11.2015 №508040001/2015/003347 (а.с. 51-52). Заборгованість нерезидента за поставлений товар складає 374 110, 46 доларів США.

В зв'язку з тим, що терміни розрахунків за контрактом перевищують 90 днів, 12 лютого 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський Коровай" звернулося до відповідача з листом-зверненням про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, в якому просило видати висновок про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, а саме за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 на строк до 360 днів з дня оформлення митної декларації № /2015/003347 від 17.11.2015 (а.с. 43-44).

Листом від 26.02.2016 № 4102-10/57 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомило позивача про відсутність правових підстав для видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією, що здійснюється відповідно до контракту. Мотивуючи своє рішення відповідач зазначив, що за наданими документами зовнішньоекономічна операція за контрактом не відповідає критеріям, визначеним пунктом 2 «Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 № 1409 (а.с. 42).

14.04.2016 позивач знову звернувся до відповідача з листом-зверненням № 83 про продовження строків за зовнішньоекономічними операціями, в якому просив переглянути звернення за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 на строк до 360 днів з дня оформлення митної декларації № 508040001/2015/003347 від 17.11.2015 (а.с. 31-33), на яку отримав відповідь Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10.05.2016 № 4202-10/169 про те, що його позиція щодо продовження строків розрахунків за зазначеними зовнішньоекономічними операціями була викладена у листі 26.02.2016 № 4102-10/57 (а.с. 30-33).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 4 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою Національного банку України від 03.06.2015 № 354 установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у ст.2 вищевказаного Закону строків проведення розрахунків за такими операціями визначає «Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409.

Відповідно до п. 4 Порядку для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи:

складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період;

засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову;

копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що Мінекономрозвитку розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Згідно з п. 9 зазначеного порядку підставами для відмови у видачі висновку є:

1) подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію;

2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

З матеріалів справи вбачається, що для одержання висновку щодо подовження строків розрахунків за контрактом до листа-звернення від 12.02.2016 № 3 позивачем було додано: копію контракту №SB-B/0109-15 від 01.09.2015, копію додатку №GENERAL-SB-B/0109-15 від 01.09.2015 до контракту №SB-B/0109-15 від 01.09.2015, копію додатку 1 від 01.09.2015 до контракту SB-B/0109-15 від 01.09.2015, копію митної декларації від 17.11.2015 № 508040001/2015/003347, копію листа компанії "ANSERCONE ENTERPRISE LP" від 24.07.2015 та його неофіційний переклад, копію листа ТОВ "Одеський коровай" від 03.08.2015 та його неофіційний переклад, копію листа компанії "ANSERCONE ENTERPRISE LP" від 20.08.2015 та його неофіційний переклад, копію листа ТОВ "Одеський коровай" від 28.01.2016 та його неофіційний переклад, копію листа компанії "ANSERCONE ENTERPRISE LP" від 04.02.2016 та його неофіційний переклад.

На думку колегії суддів, наявні в матеріалах справи копії листів компанії "ANSERCONE ENTERPRISE LP" від 24.07.2015, від 20.08.2015, від 04.02.2016 та ТОВ "Одеський коровай" від 03.08.2015, від 28.01.2016, що були надані Міністерству економічного розвитку і торгівлі України підтверджують, що вищевказаний контракт був укладений за результатами проведеного 20.08.2015 міжнародного тендеру, за результатами якого позивач був обраний переможцем (а.с. 54-63).

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в п. 9 Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року № 1409 наведено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі висновку щодо продовження строків розрахунків.

Згідно вимог КАС України рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим, тобто таким, що прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Проаналізувавши відмову відповідача від 26.02.2016 № 4102-10/57 у наданні ТОВ «Одеський Коровай» висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015, колегія суддів зазначає, що остання не є вмотивованою, оскільки не вказує на конкретні недоліки поданих позивачем документів, не містить конкретної підстави для відмови у наданні йому висновку щодо продовження строків розрахунків, а також не регулює необхідну правову поведінку, дію, дотримання певної вимоги або ж виконання позивачем певного нормативно правового обов'язку для його отримання.

Посилання відповідача у відмові на те, що згідно наданих до Мінекономрозвитку документів зовнішньоекономічна операція за контрактом не відповідає критеріям, визначеним пунктом 2 вищевказаного Порядку, без зазначення при цьому конкретних ознак такої невідповідності, не дає підстави вважати зазначене рішення суб'єкта владних повноважень вмотивованим, законним та таким, що прийняте ним з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, а саме зобов'язавши Мінекономрозвитку видати висновок саме щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями, втрутився в його дискреційні повноваження, оскільки тільки до компетенції останнього належать повноваження щодо вирішення яке саме з двох допустимих рішень прийняти у конкретному випадку, виходячи з наступного.

Так, згідно п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що враховуючи здійснення 17.11.2015 поставки товару згідно контракту №SB-B/0109-15 від 01.09.2015, визначений Постановою Національного банку України від 03.06.2015 № 354 дев'яносто денний строк розрахунку в іноземній валюті за даним контрактом спливає 18 лютого 2016 року. Сплив зазначеного строку взагалі позбавить позивача можливості отримати позитивний висновок щодо продовження строків розрахунків за даним контрактом, при розгляді його листа-звернення після лютого 2016 року, що позбавить позивача можливості скористатися наданим йому законом права на належний розгляд його листа-звернення щодо продовження строків розрахунку.

Також, колегія суддів враховую позицію Європейського Суду з прав людини викладену в рішенні у справі «Рисовський проти України», згідно з якою принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Крім того, як зазначав в своїх рішеннях (від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14) Верховний Суд України спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2016 у справі № 826/23138/15 (К/800/2372/16).

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, визнанням протиправним та скасуванням рішення відповідача №4102-10/57 від 26.02.2016 з зобов'язанням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України видати позивачу висновок щодо продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями за контрактом №SB-B/0109-15 від 01.09.2015 відповідно до митної декларації від 17.11.2015 №508040001/2015/003347 на 360 днів з моменту оформлення митної декларації.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06 лютого 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.