Справа № 812/1187/16
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року справа №812/1187/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Ястребова Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/1187/16 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними, протиправними та незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

03 жовтня 2016 року арбітражний керуючий ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - відповідач) у якому просив суд: - визнати неправомірними, протиправними та незаконними діяння Головного територіального управління юстиції у Луганській області при проведенні та за результатами проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016; - визнати носії доказової інформації, створені Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області, за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 та за ОСОБА_1 планової виїзної перевірки діяльності арбітражною керуючого від 30.09.2016 №24, і їх висновки такими, що не відповідають вимогам допустимості, як такі, що одержані незаконним шляхом та створеними внаслідок порушення Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 р. за № 1113/23645, (далі Наказ № 1284/5) і які не відповідають вимогам законодавства; - зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Луганській області в носіях доказової інформації за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 і за ОСОБА_1 планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, в їх текстах виключити зазначення про встановлення порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2 абзацу 14 частини 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (у редакції, що діє з 19.01.2013) (далі - Закон № 2343-XII) щодо відсутності підтверджуючих документів стосовно вжиття заходів по забезпеченню збереження майна банкрута - ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» по справі №12/1646 за період з березня 2015 по цей час, і його усунення арбітражним керуючим ОСОБА_2, встановлення порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2П абзацу 6 частини 1 ст. 1 Закону 2343-XII щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого заінтересованої особи відносно ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод», та і що це є виявлене грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень ліквідатора, яке є підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а також встановлення порушення арбітражним керуючим ОСОБА_3 частини 6 ст. 46 Закону 2343-XII щодо не надання доказів стосовно зупинення обігу акцій емітента, які підлягають обов'язковому зупиненню по справі №12/1646 про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів», й його усунення арбітражним керуючим ОСОБА_2; - зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Луганській області в носіях доказової інформації за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 і за ОСОБА_3 планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, за їх текстами, зазначити, що арбітражний керуючий ОСОБА_2, свідоцтво Мін'юсту України від 17.07.2013 №636, при виконанні повноважень ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» по справі про банкрутство №10/1106 та ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» по справі про банкрутство №12/1646, в період з 10.06.2014 по 11.09.2016 рок не допустив порушень у своєї діяльності та дотримувався вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону 2343-XII , іншого законодавства з питань банкрутства -та законодавства про оплату праці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області на підставі посвідчення про проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12 вересня 2016 року №30 було проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання повноважень ліквідатора у справі №10/1106 про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» та у справі №12/1646 про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів», за період з 10.06.2014 по 11.09.2016.

В довідці про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 комісією органу контролю встановлено порушення у діяльності позивача абз.14 ч.2 ст. 41 Закону 2343-XII щодо відсутності підтверджуючих документів стосовно вжиття заходів по забезпеченню збереження майна банкрута - ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» по справі №12/1646 за період з березня 2015 по цей час, тобто станом по день складання даної Довідки, яку складено 21.09.2016. Перевірку відповідач, як зазначено в вищезазначеному Посвідченні та згідно Повідомлення про проведення планової виїзної перевірки від 29.08.2016 р. №29, повинен був здійснювати тільки за період з 10.06.2014 по 11.09.2016.

У комісії в ході проведення перевірки діяльності позивача виникло додаткове питання стосовно вжиття заходів позивачем по забезпеченню збереження майна боржника - ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» по справі №12/1646 за період з березня 2015 по цей час, а саме: щодо відсутності надання позивачем відповідачу в перший день перевірки підтверджуючих документів про вжиття цих заходів. Позивачу не було відомо, до отримання ним Довідки про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23, що під час вищезазначеної перевірки його діяльності виникло дане питання, і що воно потребує вирішення - або шляхом надання додаткових документів за його предметом, або ж наданням пояснень, в разі не надання позивачем «підтверджуючих» додаткових документів.

Позивач вважає, що відповідач в даному випадку допустив неправомірну бездіяльність, яка полягала в не здійсненні з'ясування питання, що виникло під час перевірки, і яке безпосередньо пов'язане з перевіркою, не отриманні від позивача додаткових документів з виниклого під час перевірки питання, чи відібрання від нього відповідних пояснень, і в не наданні позивачу використати права, які надані йому за чинним законодавством при проведенні перевірки діяльності арбітражного керуючого.

Відповідач неправильно та протиправно відображає в Довідці, що ліквідатор ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» включив грошові вимоги ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» до реєстру вимог кредиторів у сумі 292476,00 грн., у шосту чергу.

Відповідач неправомірно зазначає в ОСОБА_3 планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, про те, що укладання позивачем договору від 14.03.2014 року в порушення абз.6 ч.1 ст. 1 Закону 2343-XII ризвело до викрадення майна на загальну суму 292476,00 грн. Призвели до викрадання майна протиправні дії сторонніх осіб - військових ЗСУ, які наприкінці 2014 року без якого небудь погодження із зберігачем розташували на його території і в приміщеннях військову базу на період проведення АТО, та без згоди та погодження на те позивача. Виявлення крадіжки позивачем відбулося в період ротації військових ЗСУ та позивачем зразу ж були прийняті заходи - звернення до правоохоронних органів - в Сєвєродонецький МВ ГУ МВС України в Луганській області.

Під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» позивач, виконуючи повноваження щодо їх представництва, в силу Закону, і укладаючи правочин, за Договором про забезпечення збереження майнових активів від 15.03.2014 б/н щодо виконання заходів збереження майна першого діяв добросовісно, розумно, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, передусім, щодо відсутності у першого банкрута власних, придатних для зберігання майна приміщень, персоналу працівників, охорони, коштів та на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законодавством про банкрутство.

Крім того, судових рішень, які набрали законної сили, з приводу визнання правочину неправомірним, з укладення договору про забезпечення збереження майнових активів, за договором від 15.03.2014 б/н, між ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів», в особі ліквідатора ОСОБА_2 та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» в особі ліквідатора ОСОБА_2. не існує в природі фізично.

Також, відповідач не повідомив позивача, що в ході здійснення перевірки виникло питання щодо зупинення обігу акцій емітента ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів», що є неправомірною бездіяльністю суб'єктів владних повноважень.

Довідка про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 та ОСОБА_3 планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24 є виключно носіями доказової інформації про виявлені комісією державного органу з питань банкрутства порушення позивачем предмету перевірки, тобто обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/1187/16 у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції адміністративну справу розглянув поверхово, не зясував чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, і взагалі не звернув уваги на обгрунтування вимог позивачем; залишив без зясування якими доказами підтверджуються заперечення, і чи є інші фактичні данні, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; при виборі до застосування правової норми не врахував викладених висновків Верховного Суду України і Європейського суду з прав людини, і застосував до правовідносин сторін правову норму, яку не належало застосовувати, та застосував припущення, замість встановлення фактичних обставин.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження. Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 здійснює діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва №636 виданого 17.07.2013 Міністерством юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с.89).

Відповідно до Закону 2343-XII, Порядку № 1284/5 та згідно з планом - графіком перевірок, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 04.07.2016 № 595/7 у період з 12 вересня 2016 року до 21 вересня 2016 проведено перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо додержання останнім вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень ліквідатора у справі № 10/110б про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» за період з 10.06.2014 по 11.09.2016, у справі № 12/164б про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» за період з 10.06.2014 по 11.09.2016 (том 1 а.с.21-23).

21.09.2016 відповідачем складено довідку №23 «Про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого», відповідно до якої зазначено, що перевіркою встановлено порушення законодавства, а саме, зокрема: абзацу 14 частини 2 статті 41 Закону 2343-XII щодо відсутності підтверджуючих документів стосовно вжиття заходів по забезпеченню збереження майна банкрута - ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» по справі №12/1646 за період з березня 2015 по цей час; абзацу 6 частини 1 статті 1 Закону 2343-XII щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого - заінтересованої особи відносно ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод»; ч. 6 ст. 46 Закону 2343-XII щодо не надання доказів стосовно зупинення обігу акцій емітента, які підлягають обов'язковому зупиненню по справі №12/1646 про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» (том 1 а. с. 35-46).

Визначено строк для надання позивачем пояснень, зауважень, заперечень до довідки, - до 28.09.2016 (том 1 а. с. 46).

26.09.2016 позивачем надано заперечення до Довідки від 21.09.2016 (а.с.47-52).

30.09.2016 відповідачем складено акт, за результатами планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 24, у якому з урахуванням запрчнь позивача, зазначно порушення абзацу 6 частини 1 статті 1 Закону 2343-XII щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого - заінтересованої особи відносно ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» (том 1 а. с. 56-58) та є підстави для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (том 1 а. с. 181-183).

15.03.2014 був укладений договір про забезпечення збереження майнових активів між ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод», де від обох підприємств представником визначений арбітражний керуючий ОСОБА_2 (том 1 а. с. 56-58). Листами від 05.02.2015 та від 04.02.2015 врегульовувалося питання щодо продовження дії вказаного договору (том 1 а. с. 56-58).

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідач, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, - є субєктом владних повноважень.

Ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) врегульовані нормами ст. 106 Закону 2343-XII.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03.07.2013 за № 1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до пункту 2.11 Порядку№ 1284/5 предметом планової перевірки є відповідність арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі, а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці. Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства.

Згідно з Положенням про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за №759/19497, головні територіальні управління юстиції, відповідно до покладених на них завдань, крім іншого, здійснюють контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Положенням про відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області, затвердженим наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.05.2016 №217/В, визначені основні функції відділу, зокрема, відділ з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (том 1 а.с.171-176).

Отже, обовязок щодо здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих покладено на головні територіальні управління юстиції в областях та у місті Києві.

Статтею 22 Закону 2343-XII встановлено, що термін ліквідаційної процедури вводиться на 12 місяців і може бути продовжено лише на 6 місяців. Тобто загальний термін ліквідаційної процедури встановлений Законом не може перевищувати 18 місяців.

Позивач стверджує, що дії комісії Головного територіального управління юстиції у Луганській області з перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 на підставі посвідчення №30 від 12.09.2016 є протиправними.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлює Закон № 2343-XII.

Статтею 1 вказаного закону, зокрема, визначено, що арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно статті 2 Закону № 2343-XII (законодавство, що регулює провадження у справах про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Закону № 2343-XII планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб'єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов'язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

У відповідності до п. 1.3. Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Згідно п. 2.1. Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Відповідно до п. 2.3. Порядку №1284/5 здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акту перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Предметом планової перевірки є відповідність арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі, а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці (п. 2.11. Порядку №1284/5).

При цьому, планова перевірка діяльності арбітражного керуючого здійснюється не частіше одного разу на два роки за період з дати призначення господарським судом арбітражного керуючого розпорядником майна, керуючим санацією або ліквідатором у справі про банкрутство, а у разі проведення попередньої планової перевірки - з дати початку її проведення (п. 2.5. Порядку №1284/5).

На підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 3), які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства (п. 2.13. Порядку №1284/5).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що позивачем отримано копії повідомлення Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 29.08.2016 № 29 про проведення планової виїзної перевірки та посвідчення від 12.09.2016 №30.

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку № 1284/5 визначено, що орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством (час перебігу поштової кореспонденції між населеними пунктами в межах України встановлений в чотири доби).

Арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки належним чином за умови, якщо повідомлення про проведення перевірки надіслано (вручено) йому органом контролю у строки та спосіб, визначені цим Порядком.

Листом від 29.08.2016 року за вих. №5/26/3262 «Про проведення планової виїзної перевірки», надісланим Відповідачем 29.08.2016 (згідно поштового штемпелю на конверті) рекомендованою кореспонденцією №511 на адресу офісу Позивача, тобто за 14 календарних днів, з урахуванням терміну, встановленому наказом Міністрества інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 «Про затвердження термінів нормативів нормативних строків пересилання поштових відправлень».

З огляду на зазначене колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта щодо порушення відповідачем вищезазначених приписів Порядку № 1284/5.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на неіснуючий пункт 2.5.1. Порядку № 1284/5.

Порядком № 1284/5 передбачено складання за наслідками перевірки довідки та акту перевірки.

Відповідно до пункту 6.9. Порядку № 12845/5 у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акту перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача видно, що, оскаржуючи дії відповідача щодо констатування виявлених порушень, позивач фактично не погоджується зі змістом довідки та акту, складених за наслідками перевірки, та висновками, викладеними в них.

Відповідно до ст. 17 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства, задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

У складеному 30 вересня 2016 року акті №24 планової перевірки діяльності арбітражного керуючого встановлено порушення абзацу 6 частини 1 статті 1 Закону № 2343-XII щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого - заінтересованої особи відносно ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод».

Виявлене порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень ліквідатора є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (Т.1 а.с.56-58)

Судом першої інстанції встановлено, що акт №24 від 30.09.2016 є підставою для порушення дисциплінарного провадження щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, у звязку з чим ухвалою від 16 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Проте дії відповідача щодо проведення перевірки є правомірними, порушення закону у діяльності арбітражного керуючого виявлене, тому у відповідача були правові підстави для звернення до Дисциплінарної комісії з поданням щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Судом пршої інстанції встановлено, що за результатами розгляду заперечень позивача, відповідач в акті відображено лише одне порушення, при цьому також вчинені дії відбувалися в рамках процедур, визначених Порядком № 1284/5 зокрема п.2.3.

Згідно п. 2.3. Порядку №1284/5 здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Доводи апелянта щодо порушень Порядку №1284/5, а саме проведення перевірки не за місцем знаходження контори (офісу арбітражного керуючого) та перевірки Договору про забезпечення зберігання майнових активів від 15.03.2014 б/н колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.09.2016 відповідачприбула у місце проведення перевірки за адресою: Луганська область м. Рубіжне. Вул. Визволителів буд.75, де крім іншого позирвача пояснення від 11.09.2016 року з належно завіреними копіями документів згідно додатку. Порядком №1284/5 не передбачено находження комісії увесь час проведення перевірки за місцем знаходження офісу арбітражного керуючого.

Крім того, згідно ч.1 ст. 106 Закону № 2343-XII, який має вищу юридичну силу а ніж Порядок №1284/5, планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб'єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого.

Договір про забезпечення зберігання майнових активів від 15.03.2014 б/н був чинним і на час проведення оскаржуваної перевірки, предметом якої ,зокрема, документи які підтверджують здійснення заходів щодо захисту майна боржника.

Вищевказане не може свідчати про протиправність дій комісії Головного територіального управління юстиції у Луганській області з перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 на підставі посвідчення №30 від 12.09.2016, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні вимог позивача щодо визнання неправомірними, протиправними та незаконними діяння Головного територіального управління юстиції у Луганській області при проведенні та за результатами проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016 слід відмовити.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні наступних позовних вимог щодо: - визнання носіїв доказової інформації, створених Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області, за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 та за ОСОБА_3 планової виїзної перевірки діяльності арбітражною керуючого від 30.09.2016 №24, і їх висновків такими, що не відповідають вимогам допустимості, як такі, що одержані незаконним шляхом та створеними внаслідок порушення Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом 1284/5 і які не відповідають вимогам законодавства; - зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Луганській області в носіях доказової інформації за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 і за ОСОБА_3 планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, в їх текстах, виключити зазначення про встановлення порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2 абзацу 14 частини 2 ст. 41 Закону № 2343-XII щодо відсутності підтверджуючих документів стосовно вжиття заходів по забезпеченню збереження майна банкрута - ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» по справі №12/1646 за період з березня 2015 по цей час, і його усунення арбітражним керуючим ОСОБА_2, встановлення порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2П абзацу 6 частини 1 ст. 1 Закону № 2343-XII щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого заінтересованої особи відносно ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод», та і що це є виявлене грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень ліквідатора, яке є підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а також встановлення порушення арбітражним керуючим ОСОБА_3 частини 6 ст. 46 Закону № 2343-XII щодо не надання доказів стосовно зупинення обігу акцій емітента, які підлягають обов'язковому зупиненню по справі №12/1646 про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів», й його усунення арбітражним керуючим ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача в частині зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Луганській області в носіях доказової інформації за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 р. №23 і за ОСОБА_3 планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, за їх текстами, зазначити, що арбітражний керуючий ОСОБА_2, свідоцтво Мін'юсту України від 17.07.2013 №636, при виконанні повноважень ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» по справі про банкрутство №10/1106 та ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» по справі про банкрутство №12/1646, в період з 10.06.2014 по 11.09.2016 рок не допустив порушень у своєї діяльності та дотримувався вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону№ 2343-XII. іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці суд першої інстанції правомірно зазначив наступне.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Отже, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Щодо посилання позивача як на підставу для задоволення позовних вимог на обставини, що порушення абзацу 6 частини 1 ст. 1 Закону № 2343-XII взагалі не можливо скоїти, оскільки не містить в собі складу дії, суд першої інстанції зазначив таке.

Відповідач неповно розкрив правову природу виявлених фактів щодо укладення договору від 15.03.2014, який був і є чинним в період, за який проводилася перевірка.

При оцінці процедури укладення договору слід виходити з наступного.

Абзац шостий частини першої статті 1 Закону № 2343-XII визначив, що заінтересовані особи стосовно боржника це юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника;

Згідно статті 4 Закону № 2343-XII арбітражні керуючі є субєктами незалежної професійної діяльності.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Одна і та ж особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 41 Закону № 2343-XII визначено, що ліквідатор це фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи банкрута (частина 3 вказаної статті).

Статтею 98 Закону № 2343-XII визначені наступні права та обовязки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)

1. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право:

1) звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом;

2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу;

3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом;

4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами;

5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою;

6) отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційних запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру;

7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень;

8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

2. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобовязаний:

1) неухильно дотримуватися вимог законодавства;

2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію;

4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством;

5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства;

6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог;

7) у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

7-1) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту;

8) надсилати органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку.

Статтею 105 Закону № 2343-XII передбачено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обовязків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно статті 107 Закону № 2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Законом № 2343- XII не визначено поняття «конфлікту інтересів», у звязку з чим суд першої інстанції з посиланням на положення ч. 7 ст. 9 КАС України та положення ст. 2 Закону № 2343-XII застосував аналогію закону та використовує інший закон, який визначає поняття «конфлікту інтересів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, укладаючи від імені ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та від ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» договір про забезпечення збереження майнових активів від 14.03.2014, який діяв і в період, за який проводилася перевірка, допустив порушення положень пунктів 1 та 7-1 частини 2 статті 98 Закону № 2343- XII, оскільки діяв в умовах конфлікту інтересів, які сам створив.

Колегія суддів вважає помилковим твердження апелянта щодо неправомірності застосування судом першої інстанції положення ч.7 ст.9 КАС України, та нерозповсюдження вимог ч.3 ст.238 ЦК України на позивача як арбітражного керуючого.

За відсутності визначення Законом № 2343- XII поняття «конфлікту інтересів», суд першої інстанції, з посиланням на приписи ч. 7 ст. 9 КАС України та положення ст. 2 Закону № 2343-XII застосував аналогію закону та використовує інший закон, який визначає поняття «конфлікту інтересів», а саме ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Висновок відповідача в акті перевірки від 30.09.2016 № 24 про наявність порушень з боку позивача положень Закону України № 2343- XII при укладенні та виконанні договору про забезпечення збереження майнових активів від 14.03.2014 відповідає фактичним даним та вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що при призначенні, проведенні планової виїзної перевірки діяльності позивача та складанні документів за результатами її проведення з боку відповідача не було допущено порушень прав позивача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/1187/16 - залишити без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 812/1187/16 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними, протиправними та незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_4