Справа № 2а-5507/11/1370
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року справа № 2а-5507/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугари М.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув,

представник третьої особи ДПІ у Шевченківському районі м. Львова не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області, третя особа Шевченківська ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області, третя особа Шевченківська ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, в котрому просить визнати протиправним дії відповідача по реєстрації за ним транспортного засобу марки VOLKSVAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску, та скасувати державну реєстрацію даного транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ніколи не мав у власності, не ввозив на територію України і не реєстрував на своє ім'я спірного транспортного засобу. Додає, що і нікому не доручав вчинення цих дій, та наголошує, що не підписував особисто жодних документів на реєстрацію автомобіля. Зазначає також, що у зв'язку з цим звернувся в прокуратуру Львівської області та був визнаний потерпілим по кримінальній справі, порушені відносно службових осіб Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВСУ у Львівській області. Звертає увагу суду, що у відповідності до висновку експерта №6/466 від 21.10.2016 року підписи від імені ОСОБА_2 в заяві на реєстрацію транспортного засобу №8981 від 04.10.2009 року, та у накладні №140721 від 16.10.2009 року, виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Відтак вважає дії УДАІ ГУМВСУ у Львівській області по реєстрації транспортних засобі протиправними, оскільки податок при реєстрації ніким не сплачено, а орган реєстрації не пересвідчився в особі, що реєструвала автомобілі. Зважаючи на наведене, просить скасувати реєстрацію транспортного засобу, зареєстрованого на його ім'я.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином був повідомлений про розгляд справи про причини неявки не повідомив. Письмових заперечень по суті справи не надано.

Судом, у відповідності до вимог ст.55 КАС України, судом допущено заміну позивача на його правонаступника - Шевченківську ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області.

Представник третьої особи Шевченківської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Своєї позиції по заявленому позові, суду письмово не висвітлив.

Дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.10.2009 року за позивачем відповідачем зареєстровано транспортний засіб марки VOLKSVAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року (справа № 1-233/11) по обвинуваченню начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено що протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів фізичних осіб, серед них і транспортний засіб - автомобіль VOLKSVAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску, без сплати податку.

Також судом встановлено, що 11.11.2012 року постановою слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0062, яка порушена за ознаками злочину, передбаченого ст.ст.190 ч.4, ст.358 ч.1.3 КК України. Дана кримінальна справа виділена із кримінальної справи № 181-0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.3, ст.365 ч.1 КК України.

З листа слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області судом встановлено, що СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області розслідується кримінальна справа № 181-0062 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. 31.05.2013 року слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань та присвоєно № 0001674 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 358 КК України. 05.08.2013 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001674 від 31.05.2013 року об'єднані з матеріалами досудового розслідування № 0001639 від 28.05.2013 року.

Як видно з висновку експерта від №6/466 від 21.10.2016 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3, то підписи від імені ОСОБА_2 в заяві на реєстрацію транспортного засобу №8981 від 04.10.2009 року, та у накладні №140721 від 16.10.2009 року, виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Державна реєстрація транспортного засобу відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них ТЗ здійснюються підрозділами ДАІ МВС. Для автоматизованого обліку зареєстрованих ТЗ та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є ДАІ МВС.

Державна реєстрації транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин регулювалась Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Відповідно до пункту 1 Порядку на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 8 Порядку державна реєстрація ТЗ проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) ТЗ, відповідність конструкції ТЗ установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Ввезені в Україну ТЗ підлягають державній реєстрації згідно пункту 28 Порядку на підставі заяв власників і вантажних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в підрозділах ДАІ.

Відповідно до пункту 40 Порядку зняття з обліку ТЗ проводиться після їх огляду в підрозділах ДАІ на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

Позивач заперечує подання особисто будь-яких заяв про реєстрацію транспортного засобу, і відповідачем на надано доказів того, що реєстрація на позивача транспортного засобу здійснювалася на підставі виданої позивачем довіреності.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналогічну вимогу про те, що державна реєстрація не проводиться без сплати податку з власників транспортних засобів містить і Закон України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (ч. 6 статті 5).

Відповідно до зазначеного Закону, у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться. Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати).

Та обставина, що за позивачем зареєстровано транспортний засіб без сплати податку з власників транспортних засобів, відображена у вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року, який набрав законної сили.

Суд бере до уваги, що 11.11.2012 року постановою слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0062, відомості про вказане кримінальне правопорушення 31.05.2013 року було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань та присвоєно № 0001674 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 358 КК України, а 05.08.2013 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001674 від 31.05.2013 року об'єднані з матеріалами досудового розслідування № 0001639 від 28.05.2013 року.

Водночас, суд зважає, що в матеріалах справи наявна копія висновку експерта експерта від №6/466 від 21.10.2016 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Львівській області, згідно котрого підписи від імені позивача в заяві на реєстрацію транспортного засобу №8981 від 04.10.2009 року, та у накладні №140721 від 16.10.2009 року, виконані не позивачем, а іншою особою.

Наведене дає підстави суду стверджувати, що такі документи подавались не позивачем, а іншою невстановленою особою.

Відповідно до абз. 3 п. 40 зазначеного Порядку у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію).

Здійснюючи державну реєстрацію ТЗ, увезених із-за кордону, органи ДАІ МВС наділені повноваженнями щодо перевірки сплати мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів.

При цьому наявність документів про внесення зазначених платежів є обов'язковою умовою реєстрації таких ТЗ в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації ТЗ, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей ТЗ, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.

Якщо ТЗ знімається з обліку і при цьому виявляється, що він був зареєстрований в підрозділі ДАІ за фіктивними чи підробленими документами, зокрема про сплату мита, працівники підрозділу ДАІ відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку оформляють у встановленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи та за наявності ТЗ до органів внутрішніх справ для подальшого проведення перевірки, а ксерокопії підроблених митних документів з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні ТЗ.

Вказана правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22 жовтня 2013 року № 21-104а13 та постанові від 17 грудня 2013 року №21-422а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України, а згідно з ч. 2 цієї ж статті, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, відповідач після встановлення факту несплати податку з власників транспортних засобів при реєстрації за позивачем спірного транспортного засобу мав самостійно скасувати реєстрацію цього транспортного засобу.

Оскільки спірний автомобіль зареєстровано без відома та згоди позивача і без сплати податків, то такі дії відповідача є протиправними, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації транспортного засобу то така не підлягає до задоволення з тих підстав, що суди не вправі виходити за межі своїх повноважень та брати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень, в даному випадку відповідача.

Так, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не може втручатись у дискрецію суб'єкта владних повноважень. Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні дотримання права, а не у втручанні у дискреційні повноваження суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються дії відповідача, суб'єкта владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряє чи вчинені вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити в частині визнання дій по реєстрації за позивачем спірного транспортного засобу протиправними, в іншій ж частині позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України на користь позивача слід присудити судовий збір у розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області щодо державної реєстрації на ім'я ОСОБА_2 транспортного засобу марки VOLKSVAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 1,70 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.02.2017 року.

Суддя Братичак У.В.