Справа № 359/7111/16-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/7111/16-а
Провадження № 2-а/359/20/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року о 13 годині 10 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд:

- визнати протиправними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в перерахунку призначеної позивачу пенсії згідно з заявою від 27.04.2016 року та довідкою прокуратури Київської області від 22.03.2016 №18ф-118;

- зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 01.01.2016 перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи з 90% від суми місячного (чинного)заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Київської області від 22.03.2016 №18ф-118, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.05.2006 року йому відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, була призначена пенсія за вислугу років, розмір якої складав 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади працівників прокуратури, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». В зв'язку з цим позивач 04.04.2016 року звернувся до дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з письмовою заявою про відповідний перерахунок пенсії з 01.01.2016 року виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати на цей час, згідно з ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, що діяла на час призначення пенсії, до заяви додав довідку прокуратури Київської області від 22.03.2016 №18ф-118 про заробітну плату на відповідній посаді. 08.04.2016 року Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило в перерахунку пенсії, вказану відмову позивач вважає неправомірною, такою, що суперечить нормам діючого законодавства.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав подані до суду письмові заперечення (а.с.17-19), відповідно до яких Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як зазначає відповідач, постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» було передбачено з 1 липня 2012 року підлягають перерахунку пенсії, призначені згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» Відповідач звертає увагу, що Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №76-VIII від 28.12.2014, зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, і положення цієї статі поширюються на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідність безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від час виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідач також зазначає, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України». Відповідач стверджує, що 1 червня 2015 року пенсії в порядку а на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідач звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» регламентоване лише питання упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено а ні можливості ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітною плати. Вважають що в управління на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії, яку він отримував до цього і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист. А також звертають увагу на рішення Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року, в п.2.1 якого суд зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. А також зазначає, що в п.2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Відповідач зазначає, що згідно абз.1-2 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву подано ним після 15 числа, а також звертає увагу, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 04.04.2016 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, матеріали пенсійної справи позивача №152667, су прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Київської області та отримує з 24.05.2006року пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру», розмір пенсії становить 90 % від заробітку, що підтверджується матеріалами дослідженої в судовому засіданні пенсійної справи позивача та долученої до матеріалів справи копією розпорядження 152667 від 13.09.2016 (а.с.36).

Відповідно до довідки прокуратури Київської області від 22.03.2016 №18ф-118 (а.с.10), вона видана позивачу про те, що він працював в органах прокуратури Київської області на посаді старшого прокурора-криміналіста, заробітна плата згідно постанови КМУ від 9 грудня 2015 №1013 станом на 01 грудня 2015 року становить: посадовий оклад - 2083,00 гривень, надбавка за класний чин - 130,0 гривень, надбавка за вислугу років 20% - 442,60 гривень, інші виплати з розрахунку на 24 місяці: 5075,19*1,22=6191,73грн. (посадовий оклад та надбавка за класний чин станом на: 30.11.2015р. 1688,00+130,00=1818,00; 01.12.2015р. 2083,00+130,00=2213,00грн; коефіцієнт 2213,00:1818,00=1,22 ), всього: 8847,33 грн.

В зв'язку з підвищенням заробітної плати за посадою, з якої була призначена позивачу пенсія з 01 грудня 2015 року, він звернувся 04.04.2016 року до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, згідно якої йому була призначена пенсія за вислугу років (а.с.11).

Листом від 08.04.2016 № 3729/03 відповідач відмовив в перерахунку, мотивуючи це тим, що згідно п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу» Податкового та Митного кодексів України, положення про помічника-консультанта народного депутата України. З 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, тому підстави для перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих працівників прокуратури відсутні (а.с. 12).

Судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 5 листопада 1991 року, в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію (на 24.05.2006 року) було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 18 цієї статті в редакції закону, чинній на момент виходу позивача на пенсію (на 24.05.2006 року) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому законодавство, яке регулює спірні правовідносини зазнало суттєвих змін.

З 01.01.2015 року набула чинності нова редакція ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 5 листопада 1991 року, а саме, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому в прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»№76-VIII від 28.12.2014, відповідно до якого були внесені вищевказані зміни в ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» було визначено, що, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Ці зміни не були визнані в установленому порядку неконституційними.

З 15.07.2015 року Закон України «Про прокуратуру» №1789-XII від 5 листопада 1991 року, втратив чинність у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року, окрім окремих положень раніше діючого Закону, зокрема частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Так, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року в редакції, чинній за момент звернення позивача за перерахунком пенсії, визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, на яку посилається позивач, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, діючим законодавством України, в тому числі на момент звернення позивача з відповідною заявою про перерахунок пенсії, не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в тому числі у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим прокурорським працівникам.

Щодо посилань позивача на те, що обсяг його прав в частині отримання гарантованого законодавством розміру виплат не може бути звуженим або зменшеним у зв'язку з внесенням змін до Закону України «Про прокуратуру», що погіршують його становище, слід зазначити наступне.

Так, суд звертає увагу, що зміни, внесені до чинного законодавства не призвели до зменшення розміру призначеної позивачу пенсії, в зв'язку з чим посилання позивача на порушення вимог ст.ст. 22,46,58 Конституції України є необґрунтованим.

Так, у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Як було зазначено Європейським судом з прав людини, викладену в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 р., законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того Суд вказав, що зменшення пенсії особи може бути сумісним з вимогами статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки його положення не встановлюють жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам (див. ухвалу щодо прийнятності у справі "Стек та інші проти Сполученого Королівства " (Stec and Others v. the United Kingdom) [ВП], заяви № 65731/01 та № 65900/01, п. 54, ECHR 2005-X), доки існує законодавче право.

Суд нагадав, що перша та найважливіша вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися "справедливий баланс" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ECHR 2000 XII).

У цій справі суд не здобув доказів того, що відповідні зміни до Закону України про державний бюджет України не були внесені відповідно до законної процедури, а за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними, суд доходить висновку, що вони відповідали вимозі щодо законності за статтею 1 Першого протоколу. Суд також не може дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

Суд також зазначив, що зменшення пенсії заявника очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявника (див. ухвалу щодо прийнятності від 8 жовтня 2013 року у справі "Да Консесау Матеуш та Сантуш Жануаріо проти Португалії" (Da Conceiзгo Mateus and Santos Januario v. Portugal), заяви № 62235/12 та № 57725/12).

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають, оскільки на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії підстави для перерахунку пенсії були відсутні.

В зв'язку з цим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню також не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 99,102, 158-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії- відмовити повністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів