Справа № 809/1231/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Справа № 876/383/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

з участю апелянт ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представників апелянта ОСОБА_3 Атаманюка В.М., ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Атаманюка Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року у справі № 809/1231/16 за позовом ОСОБА_6 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчича Миколи Васильовича, Коломийської міської ради, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання нечинними рішень № 361 від 27.12.2000 року та № 1195-27/2008 від 07.05.2008 року та визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В :

20.09.2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд з адміністративним позовом до Коломийської міської ради, Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Симчича Миколи Васильовича про визнання нечинними рішень № 361 від 27.12.2000 року та № 1195-27/2008 від 07.05.2008 року та визнання бездіяльності протиправною.

Також 25.11.2016 року, позивач подав до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії декларації про початок будівельних робіт, а саме декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.11.2015 року № ІФ 81, замовник будівництва ОСОБА_1 та декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.02.2015 року № ІФ09, замовник будівництва - ОСОБА_3 та заборони проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 на підставі спірних декларацій до моменту винесення рішення у справі.

Ухвалою Івано-Франківького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року заяву ОСОБА_6 задоволено та зупинено дії декларації про початок будівельних робіт, а саме декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.11.2015 року № ІФ81, замовник будівництва - ОСОБА_1 та декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.02.2015 року № ІФ09, замовник будівництва - ОСОБА_3, та заборонено проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 на підставі спірних декларацій до моменту винесення рішення у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, її оскаржили треті особи ОСОБА_1 та адвокат Атаманюк Володимир Михайлович в інтересах третьої особи ОСОБА_3 подавши апеляційні скарги на ухвалу суду, та з наведених у них підстав, вважають таку незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та за неповного зясування обставин справи. Просять ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову скасувати та відмовити позивачу задоволенні клопотання про забезпечення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 представник апелянта ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі ОСОБА_1, просила скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні Атаманюк В.М. представник ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні викладеним в поданій ним апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник позивача ОСОБА_8 в запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1, вважає таку необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі будучи повідомленими про час та місце розгляду справи явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянтів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечуючи позов, в спосіб зупинення дії декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.11.2015 року № ІФ 81, замовник будівництва ОСОБА_1 та декларації про початок виконання будівельних робіт від 18.02.2015 року № ІФ09, замовник будівництва - ОСОБА_3 та заборони проводити будь-які будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 на підставі спірних декларацій до моменту винесення рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача зумовлена очевидністю незаконно виданих декларацій, безпідставністю продовження строків оренди земельної ділянки для ОСОБА_1 та ОСОБА_3, фактом виникнення ризику ускладнення виконання подальшого судового рішення та необхідністю звернення до суду з новими позовами про знесення незаконно зведеного будівництва.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх невірними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.3, 4 ст.117 КАС України суд в порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Колегія суддів апеляційного суду вивчивши матеріали справи вважає, що позивачем, в обґрунтування заявленого клопотання, не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову, не надано доказів очевидних ознак протиправності оспорюваних декларацій про початок виконання будівельних робіт.

Оцінюючи в сукупності наведене, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовані заходи забезпечення позову, які передбачені ст.117 КАС України та підстав для застосування таких немає.

Вказані вище обставини судом першої інстанції не враховано при прийнятті ухвали про забезпечення позову, дані обставини є безсумнівною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову та відмови в задоволенні заяви ОСОБА_6 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 199, 202, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Атаманюка Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року по справі № 809/1231/16 про забезепечення позову скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.І.Запотічний

Судді О.І.Довга

В.С.Затолочний

Повний текст ухвали виготовлено 08.02.2017 р.