Справа № 363/4732/16-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"25" січня 2017 р. Справа № 363/4732/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільського голови Лютізьської сільської ради Вишгородського району Київської області Савенок Тамари Григорівни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на неправомірну відмову відповідача у доступі до офіційної інформації, а тому просить визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати його надати доступ до матеріалів Генерального плану території Лютізьської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідачка в суді проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що сільський голова не може бути відповідачем у спорі щодо надання доступу до публічної інформації.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 12 листопада 2016 року позивач звернувся до Лютізьської сільської ради Вишгородського району Київської області із запитом, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати графічні матеріали з генерального (детального) плану території земельних ділянок, не переданих у власність або у постійне користування в межах населених пунктів на території сільської ради що становить 26,6730 га. В разі неможливості надати графічні матеріали, вказати координати (довгота та широта, найближчі адреси будинків та споруд, вулиць, що розташовані поблизу та в якому напрямку) земельних ділянок, не переданих у власність або у постійне користування за межами пунктів на території сільської ради.

У відповідь на вказаний запит Лютізьською сільською радою Вишгородського району Київської позивачу направлено лист №445 від 17 листопада 2016 року згідно якого вільні земельні ділянки для виділення у власність на території Лютізьської сільської ради відсутні.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України

Згідно ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім установлених законом винятків.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну таємницю» не відноситься до державної таємниці інформація про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, про вплив товару (роботи, послуги) на життя та здоров'я людини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно ч. 1, 3, 5, 6, 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Пунктом 4.3 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №290 від 16 листопада 2011 року передбачено, що при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації

Відповідно до п. 4.11 Порядку генеральні плани населених пунктів, плани зонування території та зміни до них затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно роз'яснень даних в п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29 вересня 2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Закон № 2939-VІ) розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Визначене поняття «суб'єкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ. У зв'язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов'язки розпорядника інформації, у тому числі обов'язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VІ). У разі подання позову до таких осіб судам необхідно залишати його без задоволення через неналежність відповідача (нездатність таким відповідачем порушити права позивача).

Клопотання про залучення належного відповідача уповноваженої сільської ради до суду не надходило.

Відповідно до частини першої статті 5 та частини першої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова (далі - міський голова) входить до системи місцевого самоврядування і є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 6 липня 1999 року № 7-рп/990 роз'яснив, що міський голова як особа, що має представницький мандат, виступає від імені виборців, зокрема представляє територіальну громаду, міську раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян тощо; звертається до суду з питань визнання незаконними актів відповідних органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, міської ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства (частина третя статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виконання цих функцій та повноважень має місце тому, що виборці обрали його і наділили мандатом (тобто дорученням).

З наведеного випливає, що сільський голова хоча й входить до системи місцевого самоврядування, однак не є органом місцевого самоврядування - сільською, селищною, міською радою або їх виконавчим органом, а тому не володіє публічною інформацією і в розумінні пункту 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ не може бути її розпорядником. У зв'язку з цим сільський голова не може бути належним відповідачем у спорі щодо надання доступу до публічної інформації за інформаційним запитом.

З огляду на наведе, в задоволенні позову вказаного позову слід відмовити через неналежність відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160-163 КАС України,

постановив:

у задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя