Справа № 826/1713/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині

06 лютого 2017 року м. Київ № 826/1713/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Аблов Є.В., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКСИМА» до приватної компанії «СУДЕКС ПЛЕЙС КОНСАЛТАНС ЛІМІТЕД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Ольги Ігорівни за участю третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання недійсними та скасування державних актів на землю, скасування рішень про державну реєстрацію прав,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОКСИМА» до приватної компанії «СУДЕКС ПЛЕЙС КОНСАЛТАНС ЛІМІТЕД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Ольги Ігорівни за участю третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання недійсними та скасування державних актів на землю, скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 КАС України.

Крім того, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Водночас, статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов'язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як вбачається з позовних вимог, позивач зокрема просить визнати недійсними та скасувати державні акти на право власності на земельну ділянку, видані 14.12.2010 року Головним управлінням Держкомзему в м. Севастополі приватній компанії «СУДЕКС ПЛЕЙС КОНСАЛТАНС ЛІМІТЕД».

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України (далі - ЗК), глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судам (підсудні) справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Частиною 1 ст. 2442 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно п. 1 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (справа №1-6/2010 від 01.04.2010 року) положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

В даному випадку має місце спір між двома товариствами щодо визнання недійсними державних актів про право власності земельними ділянками, а відтак заявлені позовні вимоги в даній частині підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною 3 ст. 21 КАС України визначено, що не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд бере до уваги ухвалу господарського суду м. Києва від 16.12.2016 року у справі №910/22803/16 про відмову у прийнятті позовної заяви, з якої вбачається, що позивачу роз'яснено, що спір в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є адміністративним і відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

П. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, видані 14.12.2010 року Головним управлінням Держкомзему в м. Севастополі приватній компанії «СУДЕКС ПЛЕЙС КОНСАЛТАНС ЛІМІТЕД» та роз'яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Також суд роз'яснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКСИМА» до приватної компанії «СУДЕКС ПЛЕЙС КОНСАЛТАНС ЛІМІТЕД», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Ольги Ігорівни за участю третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання недійсними та скасування державних актів на землю, скасування рішень про державну реєстрацію прав в частині позовних вимог щодо визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, видані 14.12.2010 року Головним управлінням Держкомзему в м. Севастополі приватній компанії «СУДЕКС ПЛЕЙС КОНСАЛТАНС ЛІМІТЕД».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов