Справа № 361/5461/16-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/5461/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Селезньова Т.В. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

апелянт ОСОБА_3

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дію,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, у якому просив (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у несвоєчасному наданні відповіді на запит № 155 від 12.09.2016.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12.09.2016 позивач звернувся до Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області із запитом, в якому просив надати інформацію щодо води, яка надходить у мережу водопостачання села Шеченкове, а саме: завірену копію договору на обстеження свердловин (свердловини); завірену документацію про результат обстеження свердловин (свердловини); чому не ліквідуються пориви водопроводу ?; чому не виконується ремонт покрівлі сільського будинку культури ?; надати завірену копію договору на ремонт покрівлі сільського будинку культури (обов'язково графік проведення робіт по ремонту покрівлі). В запиті позивач посилається на вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації".

За наслідками розгляду даного запиту Шевченківська сільська рада Броварського району Київської області листом від 29.09.20165 № 458 надала копію договору на обстеження свердловини та повідомила позивача, що сільрада іншою інформацією не володіє.

Позивач, не погоджуючись із наданою відповіддю, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що запит від 12.09.2016 не є запитом про публічну інформацію, який мав би бути розглянутий відповідачем відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», даний запит має ознаки звернення громадянина, а тому надання відповіді на такий запит (звернення) у продовж місячного строку, визначеного Законом «Про звернення громадян», є правомірним і таким, що відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може не погодитися з таким висновком суду першої інстанції, та надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам, звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI ( надалі - Закон №2939) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Також, доступ до публічної інформації забезпечується обов'язком розпорядника інформації надавати інформацію за запитами на інформацію. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Отже, в силу положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в разі якщо розпорядник не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції володіти запитуваною інформацією.

При цьому, з положень ст. 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вбачається, що ознаками публічної інформації є: готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання своїх обов'язків; інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень. У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Разом з тим, відповідно до статті ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації» проте який за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону України «Про звернення громадян», розпорядник інформації повинен розглянути такий запит відповідно до вимог положень Закону України «Про звернення громадян».

Як вбачається зі змісту запиту позивача від 12.09.2016, останній фактично є зверненням у розумінні приписів Закону України «Про звернення громадян». Запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної, а відповідач у спірних правовідносинах не є розпорядником запитуваної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

За таких підстав в діях сільської ради відсутнє порушення права заявника на одержання публічної інформації.

Судом першої інстанції встановлено, що наданий позивачем запит від 12.09.2016 розглянуто відповідачем в порядку та строки визначені Законом України «Про звернення громадян».

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Факт бездіяльності відсутній.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача.

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, в зв'язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав до його скасування .

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 10.02.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.