Справа № 193/66/17
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/8/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

08 лютого 2017 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д.А.

при секретарі Палій Л.Г.

особи що беруть участь у справі:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дії посадових осіб та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

24 січня 2017 року до Софіївського районного суду звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він з 1994 року до 06.01.2017 року отримував пенсію по інвалідності по лінії Міністерства внутрішніх справ, є інвалідом II групи від захворювання, отриманого під час проходження служби в МВС, після виходу на пенсію продовжував працювати і працював там до виходу на пенсію за віком.

З 06.01.2017 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Софіївському районі і отримує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для нарахування якої і для визначення середнього заробітку застосовано середню зарплату в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік.

При зверненні до Пенсійного фонду з проханням про перерахунок пенсії йому було відмовлено.

Просить суд визнати дії посадових осіб протиправними та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за три роки що передують зверненню за призначенням пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що показник середньої заробітної плати за попередні три роки, що передують року звернення, застосовується при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за наявності у заявника після призначення пенсії по інвалідності не менше 24 місяців страхового стажу. Оскільки позивач отримував пенсію по інвалідності по лінії Міністерства внутрішніх справ, середню заробітну плату в Україні, з якої сплачені страхові внески за три попередніх роки, що передують зверненню за призначенням пенсії не можна застосовувати для розрахунку заробітної плати.

В обгрунтування поданих заперечень відповідач посилається на ті обставини, що в разі переведення особи з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №2262, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час обчислення пенсії відповідно до Закону №1058 у році, в якому особа звернулася з приводу призначення пенсії згідно із Законом №2262, але не менше за показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, з урахуванням якого перераховано пенсії, котрі було призначено чи перераховано до 2008 року. Зазначає, що згідно з абз.1 ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року на підставі даних системи персоніфікованого обліку. За бажанням пенсіонера або в разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше як 60 місяців та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, на підставі довідки про заробіток. Таким чином, на думку відповідача, застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік є обгрунтованим та відповідає вимогам закону.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасників процесу та дослідивши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:

Позивач отримує державну пенсію за віком, призначену управлінням Пенсійного фонду України Софіївського районі Дніпропетровської області з 06.01.2017 року. При призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІУ, відповідачем застосовано показники середньої заробітної плати за 2007 рік. Крім того, позивачу була призначена і виплачувалась пенсія згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 15.12.1994 року по 06.01.2017 року ОСОБА_1 перебував на обліку в УПФУ в Софіївському районі як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ і отримував там пенсію по інвалідності. Пенсія по інвалідності - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб-пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальнопередбаченої пенсії не користувався раніше, то право па пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", даний Закон регулює відносини, шо виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. У ст. 9 даного Закону передбачено, що види пенсійних виплат і соціальних послуг відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії по інвалідності, отриманої за час служби в органах внутрішніх справ не входять до правового поля Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", а регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Судом встановлено, що загальний трудовий стаж позивача зарахований по 15.07.2015 р. складає 35 років 7 місяців та 14 днів. Середньомісячний заробіток обчислено відповідачем за період з 01.07.2000 р. по 31.07.2015 р., який складає 2707,77 грн.. Для визначення середнього заробітку застосовано середню заробітну плату в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік 1197,91 грн.. Загальний розмір пенсії відповідачем нараховано позивачу в сумі 1300,76 грн..

Відповідно до ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія по інвалідності, отриманої за час служби в органах внутрішніх справ - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загальновизначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загальновизначеної пенсії не користувався раніше, то право па пенсію за віком виникло вперше (а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший).

Дана позиція висвітлена в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року (справа № 21-612а14) та від 02 грудня 2015 р. (справа №193/1029/14-а) .

Відповідно до положень частини першої статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України, вирішуючи питання про неоднакове застосування норм Закону № 1058-ІV, прийшов до наступних висновків:

Статтею 1 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак позивачу призначено іншу пенсію за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону№ 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся у січні 2017 року вперше. Крім того, після звільнення із служби в органах внутрішніх справ, позивач продовжував згідно записів в трудовій книжці працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З врахування вищевикладених обставин, пенсія згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачу була призначена вперше, а тому, виникає право на застосування формул визначення розміру пенсії, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Враховуючи те, що на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачу було призначено пенсію вперше, тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати ст. 40 даного Закону.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства із заробітної плати, яку отримував у даний період трудової діяльності, сплачено страхові внески. Тобто, існують усі законодавчо передбачені підстави для отримання пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, так як пенсія призначена вперше згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зважаючи на викладене, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії слід застосовувати, виходячи із розміру заробітної плати за 2014-2016 роки, а не застосовувати показники заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні, із якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії за 2007 рік(1197,91 грн.).

З врахуванням викладених обставин, керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дії посадових осіб та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області про застосування при нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком коефіцієнта по визначенню середнього заробітку за 2017 рік.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 06.01.2017 року із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д .А. Кащук