Справа № 733/1889/16-а
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1889/16-а
№ 2-а/733/3/17
Постанова
Іменем України
"02" лютого 2017 р. Ічнянський районний адміністративний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.

при секретарі Донченко В.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

та представника УПФУ в Ічнянському районі Слюсар Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ічня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Ічнянському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, вказуючи на те, що з 28 березня 1987 року по 05 травня 1987 року він працював на посаді фельдшера швидкої допомоги Білопільської центральної районної лікарні. 05 травня 1987 року його було звільнено від займаної посади у зв`язку із призивом в ряди Радянської армії. В період з 13 травня 1987 року по 27 квітня 1990 року він проходив службу в армії у військовій частині № НОМЕР_1 . Під час несення військової служби він обіймав такі посади: з 01 грудня 1987 року по 31 травня 1988 року на посаді дублера фельдшера поліклініки, з 01 червня 1988 року по 20 липня 1989 року на посаді фельдшера школи та з 21 червня 1989 року по 27 квітня 1990 року - на посаді дублера фельдшера поліклініки. Після звільнення з військової служби з 22 вересня 1990 року був прийнятий на посаду завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області, з якої 29 жовтня 1990 року був переведений на посаду завідуючого фельдшерським пунктом в с. Щурівка Ічнянського району Чернігівської області. 10 квітня 1991 року він був звільнений з даної посади, а 18 квітня 1991 року був прийнятий на посаду завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту в с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області. В зв`язку з реорганізацією Гмирянської ФАП в лікарську амбулаторію 01 жовтня 2000 року він був переведений на посаду фельдшера лікарської амбулаторії в с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області. 01 грудня 2004 року Гмирянська лікарська амбулаторія реорганізована в лікарську амбулаторію загальної практики сімейної медицини, в зв`язку з чим він був переведений на посаду фельдшера лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. 31 березня 2015 року він був звільнений із займаної посади у зв`язку з переводом до КЗОЗ «Ічнянського центру первинної медико-санітарної допомоги », де з 01 квітня 2015 року обіймав 0,5 посади фельдшера та 0,5 посади медичного реєстратора Гмирянської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ. 16 квітня 2015 року він був також прийнятий на 0,5 посади сторожа за сумісництвом Гмирянської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ, з якої 30 квітня 2015 року був звільнений. 01 травня 2015 року він був прийнятий на повну ставку фельдшера Гмирянської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ, а 13 вересня 2016 року він звільнений у зв`язку із виходом на пенсію за вислугою років згідно ст. 38 КЗпП України. 14 вересня 2016 року він звернувся до Управління пенсійного фонду України в Ічнянському районі із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням, яке оформлене протоколом № 4 від 21 вересня 2016 року, Управління пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області відмовило йому в призначенні пенсії з мотиву відсутності пільгового стажу відповідно до законодавства України. Він вважає відмову в призначенні пенсії протиправною, так як відповідач не врахував до часу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, службу в складі Збройних Сил СРСР в період з 17 травня 1987 року по 27 квітня 1990 року. В зв`язку з чим позивач просить визнати рішення Управління пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області, яке оформлене протоколом № 4 від 21 вересня 2016 року, щодо відмови в призначенні йому пенсії за вислугу років протиправним, та зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області зарахувати йому до спеціального стажу часу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, службу в складі Збройних Сил в період з 17 травня 1987 року по 27 квітня 1990 року, та призначити пенсію за вислугу років з 14 вересня 2016 року відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що 14 вересня 2016 року звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, йому було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю пільгового стажу, що дає право на пенсію. Згідно виписки з протоколу від 21 вересня 2016 року № 4 його стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, станом на 13 вересня 2016 року в сукупності складає 26 років 0 місяців 24 дні, станом на 31 грудня 2015 року становив 25 років 3 місяці 11 днів, тобто не вистачає 2 місяців 19 днів. Відповідач протиправно не врахував до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, його службу в складі Збройних Сил на посаді фельдшера та дублера фельдшера в період з 01 грудня 1987 року по 27 квітня 1990 року. Тобто, при вирішенні питання про призначення пенсії Управлінням пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області повинен був бути врахований весь період служби в армії.
Представник Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області в судовому засіданні заперечувала про позову та просила відмовити, вказуючи на те, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, так як згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення
після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується в порядку, який визначається КМУ. Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМУ від 04 листопада 1993 року № 909. Відповідно до цього переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал лікарняних закладів. Номенклатурою спеціальностей середніх медичних працівників посада дублер фельдшера не передбачена. Також з 01 червня 1988 року по 20 липня 1989 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді фельдшера школи, але документами не підтверджено, що школа у якій позивач проходив військову службу на посаді фельдшера, відноситься до закладів відділу освіти. Крім того, стаж його роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, станом на 13 вересня 2016 року складає 26 років 0 місяців 24 дні, станом на 31 грудня 2015 року становив 25 років 3 місяці 11 днів, а потрібно 25 років 6 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 28 березня 1987 року по 05 травня 1987 року він працював на посаді фельдшера швидкої допомоги Білопільської центральної районної лікарні (а.с.5). 05 травня 1987 року його було звільнено від займаної посади у зв`язку із призивом в ряди Радянської армії. В період з 13 травня 1987 року по 27 квітня 1990 року він проходив службу в армії у військовій частині № 2333 (а.с.9-11). Під час несення військової служби він обіймав такі посади: з 01 грудня 1987 року по 31 травня 1988 року на посаді дублера фельдшера поліклініки, з 01 червня 1988 року по 20 липня 1989 року на посаді фельдшера школи та з 21 червня 1989 року по 27 квітня 1990 року - на посаді дублера фельдшера поліклініки (а.с.9). Після звільнення з військової служби з 22 вересня 1990 року був прийнятий на посаду завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області, з якої 29 жовтня 1990 року був переведений на посаду завідуючого фельдшерським пунктом в с. Щурівка Ічнянського району Чернігівської області. 10 квітня 1991 року він був звільнений з даної посади, а 18 квітня 1991 року був прийнятий на посаду завідуючого фельдшерсько-акушерського пункту в с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області. В зв`язку з реорганізацією Гмирянської ФАП в лікарську амбулаторію 01 жовтня 2000 року він був переведений на посаду фельдшера лікарської амбулаторії в с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області. 01 грудня 2004 року Гмирянська лікарська амбулаторія реорганізована в лікарську амбулаторію загальної практики сімейної медицини, в зв`язку з чим він був переведений на посаду фельдшера лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. 31 березня 2015 року він був звільнений із займаної посади у зв`язку з переводом до КЗОЗ «Ічнянського центру первинної медико-санітарної допомоги », де з 01 квітня 2015 року обіймав 0,5 посади фельдшера та 0,5 посади медичного реєстратора Гмирянської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ. 16 квітня 2015 року він був також прийнятий на 0,5 посади сторожа за сумісництвом Гмирянської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ, з якої 30 квітня 2015 року був звільнений. 01 травня 2015 року він був прийнятий на повну ставку фельдшера Гмирянської сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ, а 13 вересня 2016 року він звільнений у зв`язку із виходом на пенсію за вислугою років згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.5-7).
14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України в Ічнянському районі із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням, яке оформлене протоколом № 4 від 21 вересня 2016 року, Управління пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області відмовило йому в призначенні пенсії з мотиву відсутності пільгового стажу відповідно до законодавства України (а.с.8).
Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII із наступними змінами, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ № 909 від 04 листопада 1993 року, визначені заклади і установи охорони здоров`я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Відповідно до вимог даного Закону скористатись пільговим віком на пенсію можуть ті працівники освіти, що мають необхідний стаж роботи на посадах в установах, організаціях, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», тобто умовою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію на вислугу років, періодів роботи працівників закладів і установ охорони здоров`я, є наявність факту роботи у ці періоди на відповідних посадах та у закладах, віднесених до Переліку.
Постанова Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 04 листопада 1993 року № 909, до переліку закладів і установ охорони здоров`я відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. Відповідно до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).
Приміткою 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Постановою Ради міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397«Про пенсії за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства», яка діяла на час проходження ОСОБА_1 військової служби у лавах Збройних сил, передбачено, що до складу переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії, амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, оздоровчі пункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші). До переліку посад, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років, відносились лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушерки, масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, дезінфекційні інструктори.
Підпунктом «г» пункту 1 Положення про порядок обчислення стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам просвіти і охорони здоров`я, затвердженого ОСОБА_3 міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397, встановлено, що лікарям та іншим працівникам охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, окрім роботи в установах, організаціях і посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР.
Згідно Переліку закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18 грудня 2013 року № 871, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14 січня 2014 року за № 47/24824, медична служба (військової частини, корабля, підводного човна, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею), медичний пункт (військової частини, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, навчального центру, військового ліцею, державного під-приємства, організації та установи Міністерства оборони України) віднесені до амбулаторно-поліклінічних закладів охорони здоров`я Збройних Сил України.
На підставі викладеного та враховуючи, що на момент призову на службу в армію позивач працював на посаді фельдшера швидкої допомоги Білопільської центральної районної лікарні, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5), суд приходить до висновку, що до стажу роботи в закладах охорони здоров`я на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягає зарахуванню період проходження позивачем військової служби на посадах дублера фельдшера поліклініки та фельдшера школи в період з 01 грудня 1987 року по 27 квітня 1990 року у військовій частині № НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка та копією довідки Центрального прикордонного архіву Федеральної служби безпеки Російської Федерації від 09 лютого 2015 року № 21/59/Д-161 (а.с.9,38). Що також узгоджується з приписами ч.1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзац 2 ч. 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" якими визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Враховуючи викладене та проаналізувавши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання рішення Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області, яке оформлене протоколом № 4 від 21 вересня 2016 року, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправним та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до спеціального стажу часу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, службу в складі Збройних Сил СРСР в період з 01 грудня 1987 року по 27 квітня 1990 року, та призначити пенсію за вислугу років з 14 вересня 2016 року відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В іншій частини вимог необхідно відмовити.
Також відповідно до ст. 94 КАС України, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 гривня 21 копійка згідно квитанції № 32 від 01 грудня 2016 року (а.с.1).
Керуючись Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" № 2636-ІV від 02.06.2005 року, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 8, 22, 55, 95, 124 Конституції України, ст. 158-163 КАС України суд
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області, яке оформлене протоколом № 4 від 21 вересня 2016 року, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправним.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу час роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, службу в складі Збройних сил в період з 01 грудня 1987 року по 27 квітня 1990 року, та призначити пенсію за вислугу років з 14 вересня 2016 року відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Ічнянському районі Чернігівської області на користь ОСОБА_1 551 гривню 21 копійку витрат по оплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Ічнянський районний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк, з дня отримання копії постанови.

Суддя Т. В. Карапиш