Справа № 826/3764/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3764/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАРИС» до Державної фіскальної служби України, третя особа - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «СОЛАРИС» звернулось до суду першої інстанції із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправними рішення Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкових накладних від 04.02.2016 № 20401, від 05.02.2016 № 20501, від 10.02.2016 № 21001, від 11.02.2016 № 21101, від 16.02.2016 № 21601, від 05.02 2016 № 20502, від 10.02.2016 № 21002, від 10.02.2016 № 21004, від 10.02.2016 № 21005, від 11.02.2016 №21102, від 12.02.2016 № 21201, від 17.02.2016 № 21701, від 17.02.2016 № 21702, від 18.02.2016 № 21801, від 18.02.2016 № 21802, від 18.02.2016 № 21804, від 19.02.2016 № 21901, від 19.02.2016 № 21902, від 20.02.2016 № 22001, від 22.02.2016 № 22201, від 23.02.2016 № 22301, від.23.02.2016 № 22302, від 24.02.2016 №22403 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформлених квитанціями № 1;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України внести в Єдиний реєстр податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних від 04.02.2016 № 20401, від 05.02.2016 № 20501, від 10.02.2016 № 21001, від 11.02.2016 № 21101, від 16.02.2016 № 21601, від 05.02 2016 № 20502, від 10.02.2016 № 21002, від 10.02.2016 № 21004, від 10.02.2016 № 21005, від 11.02.2016 №21102, від 12.02.2016 № 21201, від 17.02.2016 № 21701, від 17.02.2016 № 21702, від 18.02.2016 № 21801, від 18.02.2016 № 21802, від 18.02.2016 № 21804, від 19.02.2016 № 21901, від 19.02.2016 № 21902, від 20.02.2016 № 22001, від 22.02.2016 № 22201, від 23.02.2016 № 22301, від.23.02.2016 № 22302, від 24.02.2016 № 22403 датою (операційним днем) та часом, коли такі накладні були подані.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою Державна фіскальна служба України звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві укладено договір від 13.03.2015 № 060320151 про визнання електронних документів.

Позивачем надіслано до Державної фіскальної служби України для реєстрації в ЄРПН наступні податкові накладні: від 04.02.2016 № 20401, від 05.02.2016 № 20501, від 10.02.2016 № 21001, від 11.02.2016 № 21101, від 16.02.2016 № 21601, від 05.02 2016 № 20502, від 10.02.2016 № 21002, від 10.02.2016 № 21004, від 10.02.2016 № 21005, від 11.02.2016 №21102, від 12.02.2016 № 21201, від 17.02.2016 № 21701, від 17.02.2016 № 21702, від 18.02.2016 № 21801, від 18.02.2016 № 21802, від 18.02.2016 № 21804, від 19.02.2016 № 21901, від 19.02.2016 № 21902, від 20.02.2016 № 22001, від 22.02.2016 № 22201, від 23.02.2016 № 22301, від.23.02.2016 № 22302, від 24.02.2016 №22403.

Відповідно до квитанцій № 1 причиною неприйняття зазначених податкових накладних є: «Документ не може бути прийнятий - зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причини помилки».

В подальшому, зазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак з порушенням п'ятнадцятиденного терміну, у зв'язку з чим на позивача накладено штраф.

Позивач, не погоджуючись з неприйняттям контролюючим органом податкової накладної датою (операційним днем) та часом, коли такі накладні були подані, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що податкові накладні подано позивачем відповідно до норм п. 39 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, та на момент складання таких податкових накладних позивач був зареєстрований платником ПДВ, а отже відмова відповідача у реєстрації податкових накладних не ґрунтується на нормах законодавства, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що причиною відмови у прийнятті податкових накладних до реєстрації є наявність помилок, передбачених ст. 201 ПК України та постанови КМ України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на час складання податкових накладних), платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Приписами пункту 201.2 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Відповідно до абзацу 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

При цьому платник ПДВ має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в ЄРПН, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.43 ст. 200 ПК України.

Відповідно до п.39 підрозділу 2 розділу XX ПК України для податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 липня по 30 вересня 2015 року включно, не застосовуються граничні строки реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлені пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу, та встановлюються такі строки реєстрації: податкові накладні, складені з 16 по останній день (включно) місяця у період, зазначений в абзаці першому цього пункту, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому вони були складені.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначається Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 9 (далі - Порядок).

Згідно пункту 2 Порядку внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній фіскальній службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Згідно до п. 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Згідно до п. 9 вказаного Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що на момент виписки податкових накладних позивач був зареєстрований платником ПДВ та відповідно до п.39 підрозділу 2 розділу XX ПК України мав право на реєстрацію податкових накладних до 15 числа наступного місяця, зазначені податкові накладні оформлено відповідно до вимог пунктом 201.1 статті 201 ПК України, у зв'язку із чим відмова у реєстрації таких податкових накладних і ЄРПН не ґрунтується на нормах законодавства, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних та, як наслідок, визнання зазначених податкових накладних зареєстрованими на дати їх подання.

Щодо доводів апелянта, що вищевказані податкові накладні, на час вирішення справи в суді першої інстанції, зареєстровані відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому попередня відмова в реєстрації таких податкових накладних не порушує права та інтереси позивача, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що актом від 21.04.2016 № 689/26-55-12-01 встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН та відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 ПК України застосовано штрафні санкції податковим повідомленням рішенням від 09.06.2016 № .

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що невчасним прийняттям Державною фіскальною службою України оскаржуваних податкових накладних на позивача накладено штрафні санкції, а тому такі дії порушують безпосередньо права та інтереси останнього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з апелянта судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позову від 22.05.2015 № 484-VIII, яка набрала чинності 01.09.2015) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати; фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1 378 грн.

З позовної заяви позивача вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнати протиправними рішення Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформлених квитанціями № 1; зобов'язати Державну фіскальну службу України внести в Єдиний реєстр податкових накладних відомості щодо реєстрації податкових накладних датою (операційним днем) та часом, коли такі накладні були подані).

Отже, ставка судового збору за подачу позову становила: (1 378 х 2) = 2 756, 00 грн.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, то у відповідності до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» Державній фіскальній службі України потрібно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 031, 60 грн. (2 756, 00 грн. х 110 %).

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 - без змін.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030101) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 3 031, 60 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 06.02.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.