Справа № 812/40/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/40/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у сумі 93068,77 грн,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у сумі 93068,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача знаходиться на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку.

У зв'язку з несплатою орендної плати за землю з фізичних осіб самостійно визначених в податкових деклараціях, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 93068,77 грн.

Позивачем сформовано податкову вимогу форми Ф від 21.01.2015 № 75-25, яку направлено на адресу відповідача. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 93068,77 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи у письмовому проваджені (а.с. 40).

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 28, 38) на адресу суду повернулись конверти із позначкою пошти "через не запит". Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. При цьому, у судове засідання, призначене на 17.01.2017 відповідач також не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 30), заперечення проти позову не надав.

Враховуючи положення частини 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, зареєстрований фізичною особою - підприємцем 28.01.2002, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Відповідач подав до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області податкові декларації а саме:

- № від 20.02.2014, відповідно до якої ОСОБА_1 самостійно визначив щомісячний платіж у розмірі 3588,06 грн, грудень 2014 року - 3588,11 грн (а.с. 10-11);

- № від 18.02.2015, відповідно до якої ОСОБА_1 самостійно визначив щомісячний платіж у розмірі 3588,06 грн, грудень 2015 року - 3588,11 грн (а.с. 12-13);

- № від 16.02.2016, відповідно до якої ОСОБА_1 самостійно визначив щомісячний платіж у розмірі 3588,06 грн, грудень 2016 року - 3588,11 грн (а.с. 14-15);

З розрахунку заборгованості вбачається, що податковий борг з земельного податку у сумі 86113,54 грн утворилась в результаті несплати відповідачем самостійно визначених сум орендної плати за землю з фізичних осіб за період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року (а.с. 7).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі -також ПК України) , який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Відповідно до п.п.16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Пунктом 287.3. ст. 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Пунктом 11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Доказів подання уточнюючого розрахунку про зменшення задекларованої суми податкового зобов'язання відповідачем не надано.

Таким чином, зазначену суму узгодженого грошового зобов'язання відповідачем у встановлений законом строк сплачено не було, у зв'язку з чим утворився податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 83522,70 грн.

Наявність вищевказаної заборгованості також підтверджена витягом з інтегрованої картки відповідача з орендної плати за землю з фізичних осіб (а.с. 8-9).

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

З огляду на викладене, відповідачу у зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб, правомірно нарахована пеня у розмірі 9546,07 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною у розрахунку та інтегрованої картки відповідача з орендної плати за землю з фізичних осіб (а.с. 8-9).

Таким чином, до стягнення підлягає узгоджений податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб по поданим деклараціям відповідача у загальній сумі 93068,77 грн.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень ПК України відповідачу надіслано податкову вимогу від 21.01.2015 № 75-25 (а.с. 16).

На адресу позивача повернувся конверт з позначкою поштового відділення про причини невручення адресату "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується копією конверту та рекомендованого повідомлення, які містяться в матеріалах справи. З урахуванням п. 58.3 ст. 58 ПК України податкова вимога вважається врученою відповідачу (а.с. 41).

Вищезазначена вимога у встановленому законом порядку не оскаржувалася, податковим органом не скасовувалась та не відкликалась, а тому є узгодженою.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 в доход бюджету отримувач УК у м. Сєвєродонецьку Луганської області, код отримувача - 37944909, банк - ГУДКСУ у Луганській області, МФО - 804013, р/р 0080, код платежу- 18010900 податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 93068,77 грн (дев'яносто три тисячі шістдесят вісім гривень 77 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.В. Смішлива