Справа № 810/300/17
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/300/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року 810/300/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл"

про

застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об'єктів, а саме: автозаправної станції (АЗС) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Січеславський шлях, 108; автозаправної станції (АЗС) за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Українка, вул. Дорожня, 10, ТОВ "Стейт Оіл" до повного усунення порушень шляхом заборони експлуатації та зобов'язання зупинити експлуатацію вищезазначених об'єктів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення планових перевірок додержання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки автозаправних станцій ТОВ "Стейт Оіл", контролюючим органом виявлено ряд порушень вимог галузевих нормативно-правових актів, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей та які зафіксовані в актах перевірок від 28.12.2016 №96 та №362. Зважаючи на те, що подальша експлуатація автозаправних станцій створює безпосередню загрозу для життя та здоров'я людей, позивач просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) автозаправних станцій.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що порушення вказані в актах самі по собі не призводять до виникнення та розповсюдження пожежі, а отже не створюють загрози життю і здоров’ю людей, а тому відсутня необхідність і підстави у примусовому порядку застосовувати заходи реагування до відповідача. Крім того, відповідач зауважив, що на автозаправних станціях відсутні порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які визначені в Актах перевірок, що підтверджується відповідними доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

За результатами проведення планової перевірки позивачем складено Акт планової перевірки щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 28.12.2016 №96, в якому зафіксовані такі порушення, а саме:

- допускається експлуатація об'єктів нерухомості, які є частиною комплексу АЗС без подання у встановленому законодавством порядку декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб'єктом господарювання об'єктів нерухомості, а саме: будівля гаражу, стаціонарний автомобільний газозаправний пункт;

- не здійснено навчання працівників АЗС з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

- не проведено об'єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту;

- на АЗС не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії;

- не проведено внесення змін і доповнень до плану локалізації і ліквідації аварій;

- не визначено обсяги забезпечення працівників засобами хімічного захисту, їх типи, а також місця зберігання;

- працівників не забезпечено індивідуальними засобами захисту органів дихання від хімічних речовин;

- не визначено та не затверджено номенклатуру матеріального резерву;

- на АЗС не створено матеріальний резерв об'єктового рівня;

- не укладено угоду на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування на договірній основі АЗС;

- на АЗС не створено автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення;

- не здійснено щорічну перевірку та огляд пристроїв блискавкозахисту зі складанням акту;

- не розроблено комплект експлуатаційно-технічної документації на існуючі пристрої блискавкозахисту;

- зовнішнє протипожежне водопостачання АЗС передбачено від одного пожежного гідранту;

- для позначення місця знаходження пожежного гідранту не встановлено покажчик з літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранту, внутрішнього діаметру трубопроводу в міліметрах, з зазначенням виду водогінної мережі;

- не проведено випробування зовнішнього протипожежного водопостачання зі складанням акту;

- порушено протипожежну відстань між будівлею гаражу та наземним резервуаром ЗВГ;

- порушено протипожежну відстань між паливо¬роздавальною колонкою рідкого моторного палива (дизпаливо) та наземним резервуаром ЗВГ;

- монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", а саме: не розроблено регламент робіт з підтримання експлуатаційної придатності та планово-попереджувальних робіт згідно затверджених план-графіків обслуговування системи протипожежного захисту (форма Ж.4);

- монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", а саме: у приміщенні де розташовано приймально-контрольний пристрій системи протипожежного захисту не встановлено світильник (лампу) аварійного освітлення;

- монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56-.2014 "Системи протипожежного захисту", а саме: не опломбовано приймально-контрольний прилад системи протипожежного захисту;

- монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", а саме: не опломбовано ручні пожежні сповіщувачі;

- монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", а саме: наказом керівника не призначено осіб відповідальних за експлуатацію установки; оперативного (чергового) персоналу для контролю за працездатним станом установки;

- не надано відомості, щодо показників пожежної небезпеки утеплювача у внутрішніх шарах системи зовнішнього облицювання будівлі операторської АЗС;

- не надано актів прихованих робіт складених за результатами монтажу електричних мереж за підвісними стелями у приміщеннях операторської АЗС;

- на АЗС не вивішені на видних місцях плакати, які містять обов’язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки;

- приміщення магазину операторської АЗС не обладнано системою протипожежного захисту, а саме автоматичною системою пожежогасіння;

- існуючі сходи на перепадах висот покрівлі будівлі операторської АЗС не пофарбовані;

- у приміщеннях операторської АЗС з'єднання відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- у приміщеннях операторської АЗС допускається експлуатація відкритих розгалужувальних та з'єднувальних коробок;

- у приміщеннях операторської АЗС другий евакуаційний вихід захаращено торгівельним обладнанням, що унеможливлює швидку евакуацію персоналу у разі виникнення НС;

- приміщення будівлі гаражу не обладнано системою протипожежного захисту, а саме системою пожежної сигналізації;

- у приміщеннях будівлі гаражу допускається проведення фарбувальних робіт з застосуванням горючих рідин;

- у приміщеннях будівлі гаражу допускається застосування опалювальних приладів з використанням відкритого вогню;

- у приміщеннях будівлі гаражу допускається проведення зварювальних робіт;

- у приміщеннях будівлі гаражу не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що передбачено здійснювати 1 раз на 2 роки.

Також, у період з 21.12.2016 по 28.12.2016 посадовими особами Кам’янського міського управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на підставі наказу від 20.09.2016 №19 та посвідчення на проведення перевірку від 02.12.2016 №473 проведено планову перевірку АЗС ТОВ "Стейт Оіл" за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам’янське, вулиця Січеславський шлях, 108, з метою перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

За результатами проведення планової перевірки позивачем складено Акт планової перевірки щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 28.12.2016 №362, в якому зафіксовані такі порушення, а саме:

- не розроблено загальнооб’єктову інструкцію про заходи пожежної безпеки;

- особи зайняті на роботах з підвищеною пожежною небезпекою, не пройшли навчання з пожежно-технічного мінімуму та щорічну перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки;

- приміщення котельні не укомплектовано двома порошковими вогнегасниками;

- не проведено перевірку стану улаштування блискавкозахисту;

- не заведено експлуатаційний журнал ревізії пристроїв блискавкозахисту;

- допускається експлуатація АЗС без переносного газоаналізатора у вибухозахищеному виконанні;

- АЗС не забезпечена розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою;

- АЗС не забезпечена жорсткою буксирною штангою довжиною не менше ніж 3 м для евакуації транспортних засобів у випадку пожежі;

- АЗС не забезпечена запасом пожежних сповіщувачів у кількості не менше 10% від кількості змонтованих;

- монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування систем протипожежного захисту (далі - СПЗ) не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", а саме: не проведено перевірку відповідності змонтованих СПЗ;

- для контролю працездатності зовнішньої системи протипожежного водопостачання один раз на рік не проводиться випробування на тиск та витрату води з оформленням акту;

- не вказано на пожежних щитах (стендах) їх порядковий номер та номер виклику пожежно-рятувальних підрозділів;

- АЗС не забезпечена другим пересувним порошковим вогнегасником з масою заряду 100 кг;

- не забезпечено кожну паливно-роздовальну колонку, розташовану на окремому заправному острівці, переносним порошковим вогнегасником з масою заряду вогнегасної речовини не менше ніж 9 кг;

- резервуари для зберігання зрідженого газу не укомплектовано трьома переносними порошковими вогнегасниками з масою заряду вогнегасної речовини не менше 9 кг кожний, одним пересувним порошковим вогнегасником з масою заряду вогнегасної речовини не менше 100 кг, а також двома переносними вуглекислотними вогнегасниками з масою заряду вогнегасної речовини не менше 5 кг кожний і двома пересувними вуглекислотними вогнегасниками з масою заряду вогнегасної речовини не менше 28 кг кожний з розрахунку на кожні 200 м.куб. загальної ємності резервуарів;

- по периметру межі АЗС не зорана смуга землі шириною не менше ніж 5 м;

- приміщення складу зберігання автомобільних мастил не обладнано СПЗ відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014, а саме: автоматичною системою пожежогасіння;

- не забезпечено вільний доступ до ручного пожежного сповіщувача при виході з торгівельної зали;

- не створено об’єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

- не забезпечено працівників у повному обсязі згідно вимог чинного законодавства засобами радіаційного та хімічного захисту;

- в складському приміщенні тип заповнення прорізу у протипожежній перешкоді не відповідає вимогам ДБН В.1.1-7-2002* "Захист від пожежі. Пожежна безпека об’єктів будівництва", а саме: не встановлені протипожежні двері з нормованою межею вогнестійкості та межею поширення вогню;

- не проведено щорічну перевірку вентиляційних установок з відміткою в журналі;

- не затверджено керівником графік перевірки й очищення вентиляційного обладнання;

- допускається захаращування шляхів евакуації меблями та продукцією у будівлі АЗС;

- пожежні щити не доукомплектовано первинними засобами пожежогасіння згідно норм;

- не розроблено графік очищення внутрішньої поверхні резервуарів та трубопроводів;

- не проведено очищення резервуарів;

- не забезпечено об’єкт адресною вказівкою (назва вулиці, номер будинку), з встановленням на видному місці і освітлюванням у темний час доби;

- не пофарбовано кришки люків колодязів пожежного гідранту в червоний колір;

- біля місця розташування пожежного гідранту не встановлені покажчики з нанесенням на них: літерного індекса ПГ, цифрове зазначення відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначення виду водопровідної мережі;

- не заведено журнал обліку перевірок джерел зовнішнього протипожежного водопостачання;

- відповідальною особою за протипожежне водопостачання на об’єкті не складено відомості періодичного обліку джерел зовнішнього протипожежного водопостачання на об’єкті;

- не укладено договір на постійне та обов’язкове аварійно-рятувальне обслуговування;

- номенклатуру та обсяги матеріальних резервів не визначено та не затверджено відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та керівниками підприємств;

- не розроблено та не узгоджено з територіальним органом ДСНС обсяги забезпечення та типи засобів радіаційного і хімічного захисту на об'єкті;

- об'єкт не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення;

- не розроблено та не затверджено план реагування на надзвичайні ситуації;

- не організовано та не забезпечено евакуаційні заходи;

- керівником об’єкта не затверджено графіки проведення спеціальних об’єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту та не погоджено з територіальним органам ДСНС України;

- керівником не пройдено навчання з питань цивільного захисту;

- не проведено обов’язкове страхування цивільної відповідальності об’єкта;

- не забезпечено перегляд декларації безпеки;

- не проведено повторну ідентифікацію суб’єкта господарської діяльності щодо визначення належності до об’єктів підвищеної небезпеки;

- не забезпечено перегляд плану локалізації та ліквідації аварій;

- не проведено паспортизацію потенційно небезпечного об’єкта;

- не проведено встановленим порядком реєстрацію підприємства через Державний департамент страхового фонду документації в Державному реєстрі потенційно небезпечних об’єктів;

- не забезпечено отримання свідоцтва про реєстрацію потенційно небезпечного об’єкта.

Враховуючи те, що під час проведення планових перевірок АЗС ТОВ "Стейт Оіл" було виявлено ряд порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють, на думку позивача, загрозу життю та здоров’ю людей, позивач звернувся з позовом до суду щодо застосування заходів реагування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено частиною 1 статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Водночас частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно статті 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в частині 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

У свою чергу, державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з Указом Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16.01.2013 №20/2013, здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Отже, єдиною підставою для повного чи часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення відповідачем загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку із експлуатацією приміщень, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

При цьому, така ознака як створення загрози життю та/або здоров'ю людей досить широко трактується, теоретично всі порушення протипожежних норм у тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Отже, застосування цих заходів можливе за будь-яке порушення. Оскільки обов’язок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи пожежного нагляду мають обґрунтувати необхідність застосування зупинення роботи підприємства, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідної правової оцінки.

У той же час позивач не довів обґрунтованість обрання такого заходу, як повне зупинення експлуатації (роботи) АЗС ТОВ "Стейт Оіл" та ступінь загрози життю та здоров’ю громадян, з урахуванням виявлених у ході планових перевірок порушень.

Суд також зазначає, що виявлені під час перевірки порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки є такими правопорушеннями, які можуть бути усунуті шляхом надання припису, накладення адміністративного стягнення на посадових осіб продавця або застосування до суб’єкта господарювання фінансових санкцій. Водночас, повне зупинення експлуатації (роботи) АЗС ТОВ "Стейт Оіл" є крайнім заходом, який несе значні негативні фінансові наслідки для відповідача, його працівників та бюджету, тому має застосовуватись лише якщо іншими заходами неможливо забезпечити безпеку для життя та здоров'я людей.

Так, статтею 69 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки у разі:

- недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

- порушення вимог пожежної безпеки передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень будівель та споруд виробничого призначення;

- випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки.

Також, ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що припис - обов’язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб’єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснює перевірку.

Пунктом 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов’язані застосовувати санкції, визначені законом.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що звернення до суду з даним адміністративним позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель, споруд та об’єктів можливе у разі, якщо відповідачем не будуть виконані у встановлений органом державного нагляду строк законні вимоги позивача, які відображені у відповідному рішенні суб’єкта владних повноважень (приписі, розпорядженні чи постанові), яке є обов’язковим для виконання відповідачем згідно вимог ст.ст. 68, 69 Кодексу цивільного захисту України та ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Як свідчать матеріали справи, будь-яких рішень, окрім актів перевірок від 28.12.2016 №96 та №362, зокрема, припису щодо усунення виявлених актами перевірок від 28.12.2016 порушень вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні та інших вимог чинного законодавства України позивачем відносно відповідача не приймалося як органом який наділений повноваженнями приймати відповідні приписи.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не надано суду будь-яких доказів щодо прийняття позивачем відносно відповідача відповідних рішень (припису) про усунення відповідачем порушень, виявлених актами перевірок від 28.12.2016 №96 та №362 у відповідності до вимог ст.ст. 68, 69 Кодексу цивільного захисту України, а також ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суд приходить до висновку про те, що звернення до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування є передчасним, оскільки самі акти перевірок від 28.12.2016 №96, №362 не містять вимог позивача та встановлених строків, які підлягають обов’язковому виконанню суб’єктом господарювання, не є рішеннями суб’єкта владних повноважень, а лише містять факти виявлених порушень, а тому такі акти перевірок не можуть служити належними доказами невиконання відповідачем законних вимог позивача.

Крім того, суд зазначає, що з аналізу правових норм, які містяться у пункті 12 частини першої статті 67, частині другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, вбачається, що передумовою звернення суб'єкта владних повноважень до адміністративного суду щодо застосування або підтвердження обґрунтованості застосування заходів реагування є встановлення такого порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає за доцільне зазначити про необхідність встановлення рівноваги між здійсненням контролю за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Вимога знаходження справедливої рівноваги означає, що завжди має бути розумна пропорційність між використовуваними засобами і метою, яка ними достягається.

Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

Суд вважає, що вимоги позивача стосовно повного зупинення роботи АЗС ТОВ "Стейт Оіл" не відповідає важкості тих порушень, які виявлені під час перевірки.

Більш того, позивачем не надано суду переконливих доказів того, що перелічені в актах перевірок від 28.12.2016 № 96 та №362 порушення ТОВ "Стейт Оіл" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді саме повного зупинення АЗС і не може бути усунуто іншими можливими заходами.

Крім цього, відповідач представив суду докази, з яких вбачається, що на АЗС ТОВ "Стейт Оіл" відсутні виявлені перевірками порушення правил пожежної та техногенної безпеки.

Отже, зважаючи на фактичні обставини справи на час вирішення цього спору, суд приходить до висновку про відсутність необхідності у примусовому порядку застосовувати до відповідача таких заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), як повного зупинення експлуатації (роботи) об'єктів, а саме: автозаправної станції (АЗС) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Січеславський шлях, 108; автозаправної станції (АЗС) за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Українка, вул. Дорожня, 10, ТОВ "Стейт Оіл" до повного усунення порушень шляхом заборони експлуатації та зобов'язання зупинити експлуатацію вищезазначених об'єктів, оскільки у процесі розгляду справи судом встановлено, що обставини, які стали підставою для звернення з позовом до суду щодо застосування заходів реагування перестали існувати та усунуті, що підтверджується відповідними доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відповідачем було надано докази про відсутність порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки та приймаючи до уваги факт недоведеності застосування заходів реагування визначених позивачем, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 98 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду чи ухвалою.

Так, ухвалою суду від 17.01.2017 було відстрочено Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі №810/300/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи те, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області не підлягають задоволенню, то з позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за рахунок його бюджетних асигнувань до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання адміністративного позову до Київського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-72, 88, 98, 158-163, 183-2256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.