Справа № 826/546/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2017 р. м. Київ К/800/30626/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Кравцова О.В. Горбатюка С.А.

в письмовому провадженні касаційну скаргу АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року

у справі №826/546/14

за позовом АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ

до Державної служби інтелектуальної власності України,

третя особа: СТОВ «АРКЛОУ КОМПАНИ»

про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати рішення Державної служби інтелектуальної власності України № 14606 від 10.06.2013 (дата реєстрації та публікації 10.06.2013) та зобов'язати відповідача внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості щодо зміни особи власника свідоцтва № 79073 та його адреси, що містяться у зазначеному Державному реєстрі на першого власника - АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ (Інтерсхаузер Штрассе 72, 99310, Арнштадт/Тур, Німечинна (DE)) анулювавши записи про власника - Спільне товариство з обмеженою відповідальністю «АРКЛОУ КОМПАНИ» (просп. Партизанський, 95, кімн. 42, 220026, м. Мінськ, Республіка Білорусь (BY)), і усіх відомостей, які стосуються запису «Передача права власності, рішення № 14606 від 10.06.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.01.2013 року між позивачем та третьою особою укладено договір, відповідно до пункту 1 якого, Власник («АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ») передав Правонаступнику (СТОВ «АРКЛОУ КОМПАНИ») виключне право на товарний знак України за свідоцтвом № 79073 для всіх вказаних у Свідоцтві товарів за к.07, 09, 11, 12 МКТП.

23.05.2013 року Державною службою інтелектуальної власності України прийнято рішення (реєстраційний номер 14606 від 10.06.2013), яким зареєстровано передачу право власності на знак для товарів класів 7,9,11,12 на які зареєстровано знак, свідоцтво України № 79073 від АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ (Інтерсхаузер Штрассе 72, 99310, Арнштадт/Тур, Німечинна) до СТОВ «АРКЛОУ КОМПАНИ» (просп. Партизанський, 95, кімн. 42, 220026, м. Мінськ, Республіка Білорусь).

Відповідно до виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва № 79073 станом на 03.02.2014 власником є СТОВ «АРКЛОУ КОМПАНИ» (просп. Партизанський, 95, кімн. 42, 220026, м. Мінськ, Республіка Білорусь).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суди, розглядаючи даний спір, виходили з того, що він є адміністративним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг та в наступному отримання заявником Свідоцтва України на знак для товарів і послуг подальше оспорювання права власності на вказаний знак має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у рішенні від 16 червня 2015 року у справі № 826/8805/14.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України вказаний висновок має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції,

У справі, що розглядається, спір стосується права власності на товарний знак, а отже, суди дійшли помилкового висновку щодо вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

Згідно норм частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За правилами пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що прийняті у справі рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в адміністративній справі.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 220, 222, 223, частиною 1 статті 228, статтями 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року у справі №826/546/14 - скасувати.

Провадження у справі №826/546/14 за позовом АВ-АУТОТЕХНІК ГМБХ до Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа: СТОВ «АРКЛОУ КОМПАНИ» про зобов'язання вчинити дії - закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до господарського суду у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді