Справа № 2а-6419/10/2570
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2011-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6419/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бородавкіної С.В.

при секретарі Галенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Підприємства "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина" до Чернігівської митниці про визнання нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення витрат ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24.12.2010 року звернувся з адміністративним позовом до Чернігівської митниці і просить визнати нечинним рішення про визначення митної вартості товару № 102000006/2010/001475/2 від 14.12.2010 р., зобовязати вчинити дії по розмитненню отриманого товару згідно заявленої та обґрунтованої декларантом митної вартості товару та стягнути судові витрати в сумі 10000,00 грн. та витрати, повязані з протиправними діями посадових осіб в сумі 10200,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що при розмитненні товарів посадовою особою Чернігівської митниці ОСОБА_1 було винесено рішення про визначення митної вартості товару від № 102000006/2010/001475/2 від 14.12.2010 р., відповідно до якого було скориговано митну вартість та завищено її суму майже в чотири рази. Підставою для прийняття рішення була відмова декларанта від подання документів з інформацією про ціноутворення на ідентичні товари. Однак, експертним висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №ЧК-337 від 15.12.2010 р. така інформація про ціноутворення надана офіційно, а тому такий висновок Чернігівської митниці не відповідає дійсним цінам на ринку оптової торгівлі на даний вид товару. Крім того вважають, що неправомірні дії посадових осіб Чернігівської митниці призвели до простою товару на митному терміналі та призвели до значних витрат та збитків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили, що 14.12.2010 р. Підприємством "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина" до Чернігівської митниці надійшов пакет документів для проведення митного оформлення товару «риба морожена прісноводна частикової породи, виду сазан, виду щука, виду лящ, виробництва Казахстан». З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості Чернігівською митницею проведена перевірка повноти та комплексності поданих для підтвердження заявленої митної вартості декларантом документів, відомостей, що містяться у документах, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості, правильності урахування додаткових складових митної вартості, маршруту та особливостей транспортування товару, характеристик товару, необхідних для здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості. Оскільки, заявлений Підприємством "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина" рівень митної вартості товарів значно нижчий ніж рівень ідентичних та подібних товарів, митницею було ретельно розглянуто пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів. За результатами аналізу документів декларанту було запропоновано надати висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством. В порушення ч.2 ст. 264 Митного кодексу України декларант Чернігівської регіональної торгово-промислової палати ОСОБА_2 надати запитувані митницею документи відмовилась. Таким чином, надані до митного оформлення документи та відмова надати додаткові документи не давали можливості у повній мірі проаналізувати ціноутворення та перевірити достовірність заявленої митної вартості товару. У звязку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, митницею застосований шостий (резервний) метод, який не суперечить положенням Митного кодексу України і є сумісним з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. А тому вважають, що дії Чернігівської митниці є такими, що не суперечать чинному законодавству.

Представник прокуратури в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

24 травня 2010 року між Підприємством "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина" та Британською компанією UNIPRIME GROUP LTD було укладено договір №17 (а.с.15-16).

Згідно п.1 Договору продавець (Британська компанія UNIPRIME GROUP LTD) продає, а покупець (Підприємство "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина") купує свіжеморожену рибу чистякових порід в асортименті в кількості 600 тон на протязі року. Поставка риби здійснюється з Республіки Казахстан ИП «ОСОБА_3Е.»

14.12.2010 року Підприємством "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина" до Чернігівської митниці наданий пакет документів для проведення митного оформлення товару «риба морожена прісноводна частикової породи, виду сазан, виду щука, виду лящ, виробництва Казахстан».

Митна вартість товару, який підлягав митному оформленню, визначена позивачем за ціною договору.

Відповідач не прийняв визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору) та визначив митну вартість товару за резервним методом (ст.273 Митного кодексу України) згідно рішення № 102000006/2010/001475/2 від 14.12.2010 року (а.с.9-10).

14.12.10 р. відповідачем була видана картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 102000006/0/00064 у зв'язку з неподанням на вимоги митного органу у повному обсязі додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно вимог п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження (а.с. 30).

16.12.2010 року позивач звернувся до начальника Чернігівської митниці з проханням розяснити згідно яких законодавчих актів проводився розрахунок та встановлення митної вартості товарів (а.с.12).

Листом від 22.12.10 р. т.в.о. начальника митниці ОСОБА_4 було надано відповідь, в якій розяснено порядок визначення митної вартості товару та вказано, що підстав для перегляду рішення про визначення митної вартості № 102000006/2010/001475/2 від 14.12.2010 року не має (а.с. 13-15).

Відповідно до ст.259 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього кодексу.

Відповідно до ст. 261 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів), ведення митної статистики, а також, у відповідних випадках, для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 № 339 Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю; усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; застосування інших, передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю. Послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення передбаченого цим пунктом контролю визначається Держмитслужбою.

Пунктом 2 Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 24.06.2009 № 602 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.07.2009 за № 669/16685 передбачена саме послідовність дій посадових осіб митного органу під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості, передбаченого пунктом 2 Порядку контролю.

Відповідно до ст. 265 Митного кодексу України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 264 Митного кодексу України, заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 Про Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Таким чином у п. 7 Порядку декларування міститься перелік обов'язкових документів, які подаються декларантом на підтвердження митної вартості товару.

Пунктом 11 Порядку декларування передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Тобто, перелік документів, які подаються для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, не є вичерпним, а отже, на підставі пункту 11 Порядку декларування Чернігівська митниця вправі була вимагати від позивача подання не тільки обов'язкових, а й інших документів, що можуть бути використані для підтвердження відомостей про митну вартість.

При порівнянні заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснювалось, встановлено, що рівень митної вартості риби мороженої частикових порід виробництва Казахстан складає 2,47-2,49USD/кг.

Крім того, згідно інформації з мережі Інтернет рівень цін казахських підприємств на рибу частикових порід є вищим за рівень цін за договором від 24.05.2010 р. №17, укладеного між позивачем та Британською компанією UNIPRIME GROUP LTD.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу України встановлено такі основні методи для визначення митної вартості імпортованих в Україну товарів: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що для підтвердження заявленої митної вартості вищезазначених товарів та на виконання вимог п. 11 Порядку декларування, від декларанта вимагалися висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, про що було зазначено на зворотному боці декларації митної вартості. Разом з тим, позивачем було повідомлено відповідача про неможливість надання документів, що підтверджується копією декларації митної вартості (а.с.48).

Враховуючи те, що запитувані документи декларантом не були надані, згідно з вимогами пункту 14 Порядку декларування посадова особа ВКМВ дійшла до висновку про неможливість використання першого методу (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) для визначення митної вартості даних товарів та визначила митну вартість на підставі наявних відомостей. Другий метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за всіма ознаками ідентичних товарів: а) фізичні характеристики; б) якість та репутація на ринку; в) країна походження; г) виробник. Третій метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: а) якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; б) країна походження; в) виробник. Четвертий метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України. П'ятий метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як декларантом не надано калькуляції виробника про собівартість одиниці оцінюваних товарів в країні експорту.

З огляду на вищевикладене, митницею був застосований метод № 6, резервний, передбачений статтею 273 Митного кодексу України, сумісний з відповідними принципами і положеннями та який базується Генеральній угоді з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Суд не бере до уваги, посилання представника позивача на експертний висновок ЧК-337 від 15.12.2010 р., оскільки позивачу листом від 22.12.10 р. було розяснено вже, що він базується лише на комерційній пропозиції одного підприємства АТ „АтырауБалык, що вказує на те, що експертом повністю не проаналізовано ринок прісноводної риби Казахстану, а надані листом від 23.12.10 р. № 29 цінові пропозиції АТ „АтырауБалык не можуть бути розглянуті як документи, що підтверджують заявлену митну вартість оцінюваних товарів, оскільки дана пропозиція не містить інформації про якість риби (розмірний ряд тощо), країни, для яких ця пропозиція діє.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 265 Митного кодексу України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів, з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів. Тому саме до компетенції митних органів відноситься встановлення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України, а тому позовні вимоги про визнання нечинним рішення про визначення митної вартості товару № 102000006/2010/001475/2 від 14.12.2010 р., зобовязання вчинити дії по розмитненню отриманого товару згідно заявленої та обґрунтованої декларантом митної вартості товару, стягнення судових витрат в сумі 10000,00 грн. та витрат, повязаних з протиправними діями посадових осіб в сумі 10200,00 грн. з підстав, викладених позивачем, задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, керуючись ст.160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог Підприємству "Консульт" Чернігівської профспілкової організації "Чернігівщина" - відмовити.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бородавкіна С.В.