Справа № 336/7359/16-а(2-а/336/368/2016)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2017 рокусправа № 336/7359/16-а(2-а/336/368/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2016 р.

у справі № 336/7359/16-а(2-а/336/368/2016)

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Депертаменту патрульної поліції в особі інспектора поліції молодшого лейтенанту ОСОБА_2

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 29.11.2016 року серії АР № 047231.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2016 року вказаний адміністративний позов було повернуто позивачу на підставі п.6 ч.2 ст.108 КАС України, у зв'язку з тим, що справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа територіально підсудна за вибором позивача адміністративного суду за місцем проживання позивача або за місцезнаходженням відповідача, однак позивачем зазначено місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, місце знаходження відповідача: м.Запоріжжя, вул.. Перемоги, буд 96, що територіально не відноситься до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

На підтвердження вищезазначеного судом першої інстанції до матеріалів справи додано лист Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради № 0931/01-29 від 02.08.2010 року в якому зазначено перелік вулиць та провулків Шевченківського району м.Запоріжжя, відповідно до якого вул. Каменська, за якою проживає позивач, не відноситься до Шевченківського району.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Зазначеною нормою КАС передбачено декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача); альтернативна (за вибором позивача); виключна (залежно від категорії справи), за зв'язком справ .

Колегія суддів зазначає, що вищезазначеної нормою передбачено право позивача вибору суду, до якого він може звернутися та встановлює підстави для такого звернення, а саме: з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, тобто актів (рішень, наказів, постанов, розпоряджень, вимог), які стосуються прав та інтересів конкретної особи або осіб; з приводу оскарження дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань); у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи.

Отже, якщо позивач оскаржує правовий акт індивідуальної дії, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що стосуються прав, свобод та інтересів безпосередньо позивача, законодавець визначив його право у цьому випадку подавати позов за місцем його проживання (перебування, знаходження).

Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання позивача є м.Запоріжжя, вул.Каменська, буд 16, а місцезнаходженням відповідача є вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя.

Позивач в апеляційній скарзі наголошує, що він проживає та зареєстрований у Шевченківському районі м.Запоріжжя, а отже територіально відноситься до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.71 КАС України, суд може збирати докази з власної ініціативи, при цьому, не позбавляючи особу права на гарантований судовий захист.

Частиною 4 статті 11 КАС України визначено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до частини першої ст. 138 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що для встановлення обставин, зазначених у частині першій цієї статті, у судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, досліджуються письмові та речові докази, у тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Отже на підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції може самостійно у судовому засіданні встановити підсудність зазначеної справи з витребовуванням відповідних документів.

Таким чином, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстави повернення адміністративного позову, передбачені п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а відтак, ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2016 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2016 р. у справі № 336/7359/16-а(2-а/336/368/2016) - скасувати.

Справу направити до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Повний текст ухвали виготовлено 08.02.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак