Справа № 806/784/16
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"08" лютого 2017 р. Справа № 806/784/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "05" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Народного депутата Верховної ради України Луценка Юрія Віталійовича про зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- зобов'язати відповідача розглянути його звернення неупереджено та об'єктивно, письмово вибачитись перед ним за завдану шкоду, прийняти міри для усунення недоліків в своїй роботі;

- стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди та шкоди завданої його здоров'ю, його честі та гідності в розмірі 200 000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що неодноразово звертався з електронними зверненнями до народного депутата України Луценка Ю.В., однак ні на одне зі звернень не отримав відповіді, тому вважає це неповагою до нього як до громадянина України. Вказав, що бездіяльність та протизаконна діяльність відповідача нанесла серйозну шкоду його здоров'ю, честі та гідності, у зв'язку з чим для захисту своїх справ звернувся до суду.

У судовому засіданні уточнив позовні вимоги, а саме: просить зобов'язати відповідача розглянути його звернення від 30.10.2015 року, від 06.11.2015 року, 22.11.2015 року, 04.03.2016 року, 28.03.2016 року, 20.04.2016 року, 27.11.2016 року. Позовні вимоги просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 05.12.2016 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до народного депутата України Луценка Юрія Віталійовича про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди відмовив.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити. В апеляційній скарзі зокрема зазначив, що суд не врахував, що відповідач отримав його сім електронних звернень, але жодної відповіді на них не надав. А відтак, безпідставно підтримав відповідача та позбавив його права на захист та відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, вважає судове рішення законним.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 до народного депутата України Луценка Ю.В. направлялись електронні звернення, а саме:

- від 30.10.2015 року (а.с.102-103) про надання допомоги дітям-сиротам, які потребують дорогої операції за кордоном та в Україні, дітям, батьки яких не можуть оплатити операції;

- від 06.11.2015 року (а.с.100-101) щодо розгляду комісією Міністерства охорони здоров'я України фактів корупції та зловживання службовим становищем головним лікарем 2-ї ЦМЛ ОСОБА_5, головним лікарем обласного медико - соціального центру експертизи ОСОБА_6 та ряду керівників охорони здоров'я міста Житомира і області;

- від 22.11.2015 року (а.с.6-7) щодо розгляду парламентом законів у сфері охорони здоров'я, оплати праці, судової системи, звернень громадян, житлового та виборчого законодавства, які сприятимуть демократії та європейським цінностям;

- від 27.11.2015 року (а.с. 99) щодо ігнорування народним депутатом попередніх звернень позивача.

- від 04.03.2016 року (а.с.188) щодо порушення прав родини заявника на якісне та своєчасне надання медичних послуг та формального розгляду звернень з цього приводу органами влади. Просить надати правову та фінансову допомогу;

- 28.03.2016 року (а.с.9-11) щодо доопрацювання Закону України "Про звернення громадян" в частині проведення особистого прийому першими особами держави, необхідності перегляду та прийняття Верховною Радою України низки законів у судовій, медичній та соціальній сферах;

- 20.04.2016 року (а.с.197-201) про бездіяльність чиновників усіх рівнів щодо вирішення нагальних питань сім'ї заявника, а саме: в комунальній, медичній, соціальній та правовій сферах. Просить захистити права сім'ї.

Як вбачається з відповіді секретаріату депутатської фракції "Партії "Блок Петра Порошенка" від 28.11.2016 року на адвокатський запит, за дорученням Голови депутатської фракції Луценка Ю.В. були опрацьовані листи позивача направлені ним на електронну поштову скриньку відділу звернень громадян Апарату Верховної Ради України на ім'я народного депутата України Луценка Ю.В.

За результатами опрацювання листів :

- звернення від 30.10.2015 року (яке зареєстроване 03.11.2015 року) було опрацьоване на зборах депутатської фракції "Партії Блок Петра Порошенка" та направлено звернення депутатської фракції до Уповноваженого Президента України з прав дитини Кулеби М.М. 23.11.2015 року за належністю до подальшого розгляду ( а.с.163);

- звернення від 06.11.2015 року (яке зареєстроване 12.11.2015 року) було опрацьоване на зборах депутатської фракції "Партії Блок Петра Порошенка" та направлено звернення депутатської фракції до Міністра охорони здоров'я України Квіташвілі О.М. 4 грудня 2015 року ( а.с. 170, 171);

- на звернення від 22.11.2015 року ( яке зареєстроване від 26.11.2015 року) надана письмова відповідь ОСОБА_3 12.01.2016 року та роздані копії звернення народним депутатам - членам фракції ( а.с. 178);

- звернення від 27.11.2015 року (яке зареєстроване від 02.12.2015 року) рішенням керівництва Фракції було залишено без уваги, оскільки зміст звернення підпадає під дію ст.26 Закону України "Про звернення громадян" (містить образи);

- звернення від 04.03.2016 року ( яке зареєстроване від 14.03.2016 року) було опрацьоване на зборах депутатської фракції "Партії Блок Петра Порошенка" та направлено звернення депутатської фракції до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В.В. 18.03.2016 року (а.с. 186);

- звернення від 28.03.2016 року ( яке зареєстроване 31.03.2016 року) є аналогічним зверненню позивача від 22.11.2015 року, на яке було надано відповідь 12.02.2016 року;

- звернення від 20.04.2016 року (яке зареєстроване 27.04.2016 року) було опрацьоване на зборах депутатської фракції "Партії Блок Петра Порошенка" та направлено звернення депутатської фракції для розгляду до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської В.В. 20.05.2016 року ( а.с.195).

Вважаючи, що його звернення до народного депутата України Луценка Ю.В. останнім залишенні без розгляду, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, оскільки відповідач у травні 2016 року достроково склав депутатські повноваження та позбавлений права на розгляд звернень ОСОБА_3 саме як народний депутат України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, враїховуючи наступне.

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розгляду народними депутатами України звернень громадян (виборців) регулюються правовими нормами Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року N 393/96-ВР (надалі - Закон N 393/96-ВР) та Закону України "Про статус народного депутата України" від 17 листопада 1992 року N 2790-XII (надалі - Закон N 2790-XII).

Згідно ст.7 Закону N 2790-XII народні депутати, обрані в одномандатних виборчих округах, зобов'язані підтримувати зв'язок з виборцями своїх округів. Народні депутати, обрані в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі, здійснюють зв'язок з виборцями, які мешкають на території України, у порядку персонального представництва, визначеному депутатськими фракціями (групами) Верховної Ради України відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст.24 Закону N 2790-XII народний депутат України розглядає звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". Народний депутат розглядає всі одержані ним пропозиції, заяви та скарги виборців, узагальнює їх, за необхідності вносить відповідні пропозиції до Верховної Ради України та її органів, а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

У разі необхідності народний депутат надсилає пропозиції, заяви та скарги громадян органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам, установам та організаціям, до повноважень яких входить розгляд звернень громадян чи вирішення порушених у них питань по суті. Про результати розгляду пропозицій, заяв та скарг громадян органи та посадові особи зобов'язані повідомити громадянина, від якого надійшло звернення, і народного депутата у терміни, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

За приписами ст.7 Закону N 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Тобто, законодавець чітко визначив обов'язок народного депутата щодо розгляду звернень саме громадян та визначив повноваження народного депутата щодо вирішення порушених у них питань.

Встановлено, що вищевказані письмові звернення позивача відповідали вимогам ст.5 Закону N 393/96-ВР та адресовані народному депутату України Луценку Юрію Віталійовичу.

Зазначене підтвердила і представник відповідача в ході розгляду справи в суді першої інстанції, вказавши, що звернення ОСОБА_3, адресовані народному депутату України Луценку Ю.В., були розглянуті на засіданнях депутатської фракції "Партії Блок Петра Порошенка" та по них були прийняті рішення про направлення звернень депутатської фракції до відповідних органів чи посадових осіб за належністю, про що повідомлялося позивача.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо нерозгляду звернень позивача саме народним депутатом України Луценком Ю.В., а доводи відповідача щодо своєчасного та належного розгляду звернень ОСОБА_3 депутатською фракцією "Партії Блок Петра Порошенка", вважав безпідставними, оскільки це суперечить положенням ст. 24 Закону України "Про статус народного депутата України", згідно якої саме народний депутат України, а не депутатська фракція "Партії Блок Петра Порошенка", уповноважений розглядати звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Разом з тим, суд встановив, що Указом Президента України № 209/2016 від 12 травня 2016 року Луценка Юрія Віталійовича було призначено Генеральним прокурором України, що є загальновідомим фактом, який не потребує доказуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявленого ОСОБА_3 позову про зобов'язання народного депутата України Луценка Ю.В. розглянути звернення від 30.10.2015 року, від 06.11.2015 року, 22.11.2015 року, 04.03.2016 року, 28.03.2016 року, 20.04.2016 року, 27.11.2016 року у зв'язку із тим, що відповідач у травні 2016 року достроково склав депутатські повноваження та позбавлений права на розгляд звернень позивача саме як народний депутат України.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання письмово вибачитись за завдану шкоду, судова колегія зазначає таке.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N4 від 31.03.95р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак позивач ні в позовній заяві ні в своїх поясненнях в судовому засіданні не зазначив в чому полягає завдана йому шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надана позивачем довідка поліклініки ЦМЛ-2 від 17.10.2016року про рекомендації позивачу уникати психоемоційних навантажень і стресів не свідчить про те, що здоров'ю позивача заподіяна шкода саме діями (бездіяльністю) відповідача в результаті нерозгляду його звернень (а.с.94).

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "05" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10004

3- відповідачу/відповідачам: Народний депутат Верховної ради України Луценко Юрій Віталійович вул. М.Грушевського, 5,м.Київ,01008

- ,