Справа № 2а-7462/11 (6-а/320/166/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 рокусправа № 2а-7462/11 (6-а/320/166/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року про поновлення строку для предявлення виконавчого листа у справі №2а-7462/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 грудня 2016 року звернулася до суду з заявою, в якій просить поновити строк для предявлення виконавчого листа у справі №2а-7462/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про зобов`язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що позивач є людиною похилого віку та юридично не обізнаною. Тому лише після отримання листа з Управління державної виконавчої служби, в якому їй рекомендовано звернутися до суду з заявою для поновлення строку для предявлення виконавчого листа у справі №2а-7462/11, остання звернулася до суду з такою заявою.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року заяву задоволено повністю.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач пропустила строк для предявлення виконавчого листа з поважних причин, в зв'язку з тривалим перебігом апеляційного провадження. Крім того, суд першої інстанції зробив висновок про те, що судове рішення, на підставі якого має бути виданий виконавчий лист, не виконано і не втратило своєї законної сили в звязку з чим заява підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарги фактично обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не зазначає поважності підстав пропуску нею строку для предявлення виконавчого листа у справі №2а-7462/11.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково (а.с.12).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Мелітопольському районі Запорізької області залишено без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року без змін (а.с.19).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 02 березня 2015 року позивач 10 березня 2015 року отримала копію постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року, яка набрала законної сили (а.с.20).

Виконавчий лист позивачем було отримано 14 вересня 2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25).

Відповідно до частини 1 та частини 2 ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Згідно із ч.4 ст.257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання законної сили судовим рішенням) виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року набрала законної сили 12 квітня 2013 року, тобто в день постановлення ухвали Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2013 року набрала законної сили 12 квітня 2013 року, строк предявлення виконавчого листа виданого на підставі цього судового рішення закінчується 12 квітня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року, яка набрала законної сили позивачем отримано 10 березня 2015 року, тобто після спливу встановленого законом строку для предявлення виконавчого листа.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача 10 березня 2015 року (дата коли позивач отримала копію судового рішення яке набрало законної сили та підлягало виконанню) до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

Тобто, будучи обізнаним про те, що постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року набрала законної сили та підлягає виконанню, позивач отримавши цю постанову 10 березня 2015 року не зверталась до суду за видачею виконавчого листа більше ніж рік.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання копії постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року, яка набрала законної сили, позивач у серпні 2016 року звернулася до Управління державної виконавчої служби з вимогою щодо виконання цього судового рішення.

Тобто, таке звернення відбулося більш ніж через рік з дати отримання копії постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2011 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення певної процесуальної дії в межах строків, установлених законодавством.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, позивач не зазначає будь яких підстав, з посиланнями на докази, які б свідчили про поважність причин неможливості протягом року, з моменту отримання копії постанови суду, яка набрала законної сили, отримати виконавчий лист у справі.

Твердження позивача про те, що вона звернулася до суду з заявою для поновлення строку для предявлення виконавчого листа у справі №2а-7462/11 після отримання листа з Управління державної виконавчої служби не свідчать про поважність пропущення позивачем строку для предявлення виконавчого листа, оскільки цей лист датовано 10 серпня 2016 року, а отже він не спростовує відсутність підстав, які б свідчили про поважність причин неможливості отримання позивачем виконавчого листа у справі №2а-7462/11 у період з 10 березня 2015 року по липень 2016 року, тобто більш ніж рік.

Слід зазначити й те, що похилий вік та юридична не обізнаність позивача не позбавляли позивача звернутися за правовою допомогою до фахівця в галузі права. Доказів неможливості такого звернення позивач також суду не надала.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судове рішення, на підставі якого має бути виданий виконавчий лист, не виконано і не втратило своєї законної сили та підлягає виконанню. Однак, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що судове рішення повинно бути виконаним у встановленому законом порядку в тому числі і звернуто до виконання у встановлені законом строки.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними процесуальних дій. Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 199, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року у справі №2а-7462/11 (6-а/320/166/16) скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа у справі №2а-7462/11 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко