Справа № 2-а-191/11
Суддя: Мокрецький В. І.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Житомирський районний суд Житомирської області
Справа № 2а -191 /11
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2011 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області, ОСОБА_1, розглянувши в м. Житомирі в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації (далі управління праці) про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ.

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до управління праці, у якому вказує, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та являється інвалідом 3-ої групи, яка встановлена йому внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою і відповідно ст, 48 Закону України № 796 „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закону №796) він має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, що виплачувалась йому у значно меншому розмірі. У звязку з цим, він просить визнати неправомірною відмову відповідача щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі передбаченому ст. 48 Закону №796 та зобов'язати останнього провести дану виплату за період з 10 вересня 2010 року по 10 січня 2011 року у відповідності до вказаних вимог Закону.

Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача, суддя дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із ст. 48 Закону №796 щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3 групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Дію цієї норми, якою визначався розмір щорічної разової грошової допомоги, було зупинено п. ЗО ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року.

Судом встановлено, що позивач являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 109983, виданого 02 лютого 1999 року Київською міською державною адміністрацією (а.с. 7). З 28.01.2002 року являється інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 ЖИЗ № 078431 від 19 лютого 2002 року (а.с. 8). Інвалідність позивачу встановлена внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою. Згідно заперечення відповідача щорічна допомога на оздоровлення позивачу, на підставі постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачується у розмірі 90 грн. А всього протягом 2002-2010 років нараховано та виплачено 604,50 грн.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп визнані неконституційними положення п. ЗО ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року, якою зупинялась дія ст. 48 Закону №796.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом.

Оскільки рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для всіх державних органів, то відмова відповідача у виплаті позивачу згаданої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі передбаченому ст. 48 Закону №796 є неправомірною бездіяльністю.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, суддя дійшов висновку, що щорічна грошова допомога на оздоровлення за період з 10.09.2010 року по 10.01.2011 року виплачувалась позивачу неправомірно та не в повному обсязі, що є підставою для часткового задоволення позову.

Так, суддя визнає неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період з 10 вересня 2010 року по 10 січня 2011 року та зобовязує управління праці провести перерахунок і виплату допомоги за вказаний період з урахуванням проведених виплат. У стягненні конкретної суми визначеної позивачем у позові суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ,

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп, ст. ст. 159-162, 183-2, 256 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління праці та соціального захисту населенна Житомирської районної державної адміністрації щодо перерахунку ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення за період з 10 вересня 2010 року по 10 січня 2011 року та зобовязує управління праці провести перерахунок і виплату допомоги за вказаний період з урахуванням проведених виплат відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її отримання, може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд.

Суддя