Справа № 726/2117/16-а
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2117/16-а
Провадження №2-а/726/2/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі головуючого судді: Асташев С. А. при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.

Посилається на те що, надзвичайні події, що сталися на території її попереднього постійного місця проживання (АДРЕСА_2) створили реальну небезпеку для життя та подальшого проживання позивачки та її малолітніх доньок, завдали значних матеріальних збитків та змусили переїхати до фактичного місця проживання в АДРЕСА_1. Зазначає, що у встановленому законодавством порядку вона декілька разів намагалася подати заяву про взяття її та дітей на облік в якості внутрішньо переміщених осіб. Проте, протиправні, безвідповідальні дії відповідача не дозволили їй до цього часу отримати передбачений законодавством статус внутрішньо переміщеної особи та завдало шкоди у вигляді недоотримання соціальної допомоги для ВПО, чим порушило її конституційні права та суттєво погіршує матеріальне становище її родини. Виходячи із вищенаведеного, вважає, що, як громадянка України, згідно пункту 6 частини 1 статті 21 Кодексу Цивільного захисту України, має право на передбачений відповідно до законодавства соціальний захист та відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну внаслідок надзвичайних ситуацій.

На основі зазначеного, просить, скасувати рішення відповідача, зазначені в листах № 2460 від 20.09.2016 року та № 2779 від 25.10.2016 року та зобов'язати відповідача взяти позивачку та її малолітніх доньок на облік в якості внутрішньо переміщених осіб та видати довідку внутрішньо переміщеної особи встановленого зразка.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов позивачки не визнав та подав до суду заперечення на позов, оскільки вимоги сторони позивача не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік такої особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року також визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Пунктом 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, визначено, що цей порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи.

Частиною 1 ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

З наведених правових норм вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видається з метою забезпечення реалізації прав людини і громадянина (на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, соціальні послуги, освіту, виборчих прав та інше), які постійно проживали на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. При цьому, така довідка засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи.

За розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2015 року №1085-р, був затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, до якого не входить м. Слов'янськ, Донецької області, де зареєстрована позивачка ОСОБА_1 з 23.12.1988 року по даний час за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією паспорта позивачки.

Тобто, м. Слов'янськ, Донецької області не відноситься до тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції. Крім того, органи державної влади на цій території здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

З наведеного вбачається, що обставини визначені у статті 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» які є підставою для видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - відсутні.

Отже, обставин, які б перешкоджали позивачці в реалізації гарантованих державою прав чи свобод людини та громадянина, суду, не наведено.

Виходячи з наведеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 18, 87, 94, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С. А. Асташев