Справа № 808/3558/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року о/об 16 год. 39 хв.Справа № 808/3558/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСІЛ» про стягнення податкового боргу

за участю представників:

від позивача не прибув;

від відповідача не прибув, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСІЛ» (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства «ЕСІЛ», , податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн., р/р 0013, Державний бюджет м. Мелітополя, код 37968956, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу 14010100.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) та зазначено, що за підприємством обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн. Вказаний податковий борг виник в результаті несплати відповідачем, нарахованих податковим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, податкових зобов'язань.

Представник позивача у судове засідання не зявився, 13 грудня 2016 року від нього до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Приватне підприємство «ЕСІЛ» () зареєстроване, як юридична особа 12 липня 2006 року, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 18 жовтня 2016 року.

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн., виник на підставі наступного.

20 травня 2015 року Мелітопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області у порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу, проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства «ЕСІЛ» за березень 2015 року, за результатами якої виявлено порушення підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України та пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, відповідно до якого податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, а саме боржником не подано декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, граничний термін надання якої 20 квітня 2015 року.

Відповідальність за дане порушення передбачена пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

07 липня 2015 року на підставі акту № 374/08-32-15-01/34472190 винесене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким нараховано суму грошового зобовязання у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Податкове повідомлення-рішення направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення 07 липня 2015 року та повернуто до податкового органу за закінченням терміну зберігання.

09 жовтня 2015 року Мелітопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області у порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу, проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «ЕСІЛ» за квітень, травень, червень, липень, серпень 2015 року, за результатами якої було виявлено порушення підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України та пункту 203.1 статті 203 ПК України.

06 листопада 2015 року на підставі акту № 798/08-32-15-01/34472190 винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким нараховано суму грошового зобовязання у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України. Податкове повідомлення-рішення направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення 06 листопада 2015 року та було повернуто до податкового органу за закінченням терміну зберігання),

20 травня 2016 року Мелітопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області у порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу, проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «ЕСІЛ» за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень 2016 року, за результатами якої було виявлено порушення підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України та пункту 203.1 статті 203 ПК України.

07 липня 2015 року на підставі акту № 449/08-32-12-01/34472190 винесене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким нараховано суму грошового зобовязання у вигляді штрафу в розмірі 7 140,00 грн. відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України. Податкове повідомлення-рішення направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення 07 липня 2016 року було повернуто до податкового органу за закінченням терміну зберігання.

Отже, податкові повідомлення-рішення є узгодженими, доказів оскарження в адміністративному та судовому порядку не надано.

Отже, станом на день розгляду справи у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України Мелітопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області 14 вересня 2010 року сформована перша податкова вимога №1/412 на суму 850,00 грн., та 22 листопада 2010 року другу податкову вимогу №2/469 на суму 850,00 грн., які направлені на адресу відповідача засобами поштового звязку.

Отже, з огляду на вищевикладене, відповідно до довідки про заборгованість та інтегрованої картки, податкових повідомлень - рішень платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСІЛ», загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Мелітопольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн., надала: податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги, інтегровану картку, довідку про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобовязань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості Мелітопольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «ЕСІЛ», , податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 12 410,00 грн., р/р 0013, Державний бюджет м. Мелітополя, код 37968956, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу 14010100.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов