Справа № 175/4896/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4896/16-а
Провадження № 2-а/175/119/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Реброва С.О.

при секретарі Пренко А.В.,

за участю представника відповідача - Пилипчука Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом і просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в

Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо не проведення перерахунку

пенсії як державному службовцю ОСОБА_2 з 01.12.2015 року.

Крім того, просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити їй ОСОБА_2 з 01.12.2015 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, вказаної в довідці №2454/0/2-16 від 05.09.2016 року, яка видана Дніпропетровською обласною радою та виплачувати пенсію без будь-яких обмежень.

Позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути без її участі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення у яких вважає позов не обґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволення, тому просив відмовити позивачу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмі заперечення відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2, вийшла на пенсію державного службовця з 11.05.2011 року з посади державного службовця, маючі стаж державного службовця понад 25 років.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія була призначена в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої нараховувався та сплачувався страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На час призначення пенсії статтею 37-1 вищевказаного Закону було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується та сплачується страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 01.12.2015 року згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року було проведено підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Для перерахунку пенсії з 01.12.2015 року мною, була подана заява до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про перерахунок з 01.12.2015 року пенсії державного службовця, у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату №2454/0/2-16 від 05.09.2016 року виданої Дніпропетровською обласною радою.

Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області листом № 4148/02/22 від 27.10.2016 року відмовило позивачці перерахунку пенсії мотивуючи це тим, що пунктом 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 року було скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, позивачка не погоджується з вищевказаною відмовою та звернулася до суду за захистом своїх прав.

Так, в тексті Закону чітко визначено, що «з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України». Ця норма стосується призначення, а не перерахунку пенсії.

На день виходу позивачки на пенсію право на одержання пенсії державних службовців мали особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується та сплачується страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалась на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за Законом « Про державну службу», відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що «конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні; категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі, і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Між тим, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя)

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність застосування ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення мені пенсії).

Принцип перспективної дії норми Закону, на який посилається відповідач, поширюється тільки на відносини, які виникли після введення в дію змін в Закони.

За загальним правилом установленим частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміни в законодавстві щодо умов і підстав скасування спеціальних видів пенсій істотно погіршують умови мого пенсійного забезпечення.

Крім того, в мотивувальній частині Рішення від 11.10.2005 року №8-рп Конституційний Суд України зазначив, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачаються за змістом статтей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і були впевненими у своїх законних очікуваннях,що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене.

З огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 р. (набрало законної сили 8 лютого 2006 року) положення ст. 58 Конституції України про незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, судами слід мати на увазі наступне:

- реалізація особою прав, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто, посилання органів державної влади на відсутність коштів, як причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматись до уваги;

- у випадках, коли набуття чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

При вирішенні питання про застосування правових норм у часі до спірних правовідносин, прошу врахувати висновки Верховного Суду України, викладені ним у постанові № 21-630а14 від 10.02.2015 року, згідно яких зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужений шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Відповідно до ст. 46 Конституції України: «громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

На час призначення ОСОБА_2 пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям провадиться перерахунок пенсії державного службовця з дати підвищення заробітної плати, тому норми закону які були змінені після призначення мені пенсії не повинні застосовуватись до моєї пенсійної виплати.

Тобто, Управління не звернуло увагу на те, що предметом поданої ОСОБА_2 заяви не є прохання призначити пенсію, а - здійснити її перерахунок.

Отже, на підставі вищевикладеного та, виходячи з системного аналізу положень статей 22, 64 Конституції України, правових позицій Конституційного Суду України можна зробити висновок, конституційний принцип гарантованості конституційних прав і свобод, конкретизований через вимогу. неможливості їх скасування або звуження, поширюється також на норми матеріального і соціального забезпечення державних службовців та їх соціального захисту.

Таким чином, матеріальні та соціальні гарантії державного службовця, які були встановлені на день виходу позивачки на пенсію не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесеннями змін до чинних законів.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статті 9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Частиною 2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність пред'явлених позовних вимог, тому задоволенню їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно до ч.1, п.1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

При подачі адміністративного позову до суду ОСОБА_2 сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 551,20 грн., а тому зазначені витрати підлягають стягненню на користь позивача по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу», ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», ст.ст. 8,9,159,161,162,183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в

Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо не проведення перерахунку

пенсії як державному службовцю ОСОБА_2 з 01.12.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 з 01.12.2015 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, вказаної в довідці №2454/0/2-16 від 05.09.2016 року, яка видана Дніпропетровською обласною радою та виплачувати пенсію без будь-яких обмежень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Ребров