Справа № 809/1827/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Справа № 809/1827/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.,

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Гавадзина М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про скасування наказу №696 від 01.12.2016,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення №696 від 01.12.2016.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що в органах податкової служби працює з 13.01.1995 року та за весь період роботи до дисциплінарної відповідальності не притягалась, на даний час працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у м.Івано-Франківську. Зазначила, що наказом №696 від 01.12.2016 року про накладення дисциплінарного стягнення їй оголошено догану за невиконання усного та письмового доручення заступника начальника ОСОБА_3 стосовно повернення 13.07.2016 року документів ФОП ОСОБА_4 (його представнику), відносно якого вона проводила перевірку. Вважає даний наказ протиправним, незаконним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України. Пояснила, що 13.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до ДПІ у м.Івано-Франківську із заявою (вх. №23744/10) про повернення первинних документів згідно реєстру у зв'язку із закінченням терміну перевірки. Вказала, що з даного приводу порадилась із начальником управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_5, який порадив документи повернути при підписанні акту. Крім того, зазначила, що по даній ситуації спілкувалась із начальником інспекції ОСОБА_6, який сказав повернути документи 18.07.2016 року. Пояснила, що представник підприємця на виклики прибути до ДПІ 19.07.2016 року та 25.07.2016 року за документами так і не з'явився і забрав їх лише 15.08.2016 року. Відтак, лист Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 26.08.2016 року, яким зобов'язано відповідача притягнути її до дисциплінарної відповідальності за ненадання документів 13.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 не містить дійсних обставин справи, оскільки вона не отримувала письмових вказівок, щодо повернення документів саме 13.07.2016 року. Крім того, жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено повернення первинних документів відразу ж після завершення перевірки. На підставі наведеного позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що інспекція 26.08.2016 року отримала лист від Головного управління ДФС в Івано-Франківській області щодо перевірки фактів, викладених в заяві ФОП ОСОБА_4, яким серед іншого зобов'язало ДПІ у м.Івано-Франківську вжити заходи щодо повернення документів ФОП ОСОБА_4 та за допущені порушення рекомендувати дисциплінарній комісії розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 Зазначив, що позивач, під час перевірки ФОП ОСОБА_4 (з 21.06.2016 року по 12.07.2016 року) отримала оригінали первинних документів підприємця. 13.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до податкової інспекції із заявою щодо повернення первинних документів. Проте, 14.07.2016 року документи платнику так і не було повернуто. Зазначив, що 19.07.2016 року на адресу платника направлено акт перевірки та запрошення щодо явки 25.07.2016 року до податкової інспекції для отримання документів. Оскільки для отримання документів 25.07.2016 року ні ФОП ОСОБА_4, ні його представник ОСОБА_7 до податкової інспекції не з'явилися, тому підприємцю повторно направлено запрошення листом від 12.08.2016 року №178/К-33/09-15-13-04-18/4968. Вказав, що представник ФОП ОСОБА_4 з'явився до ДПІ у м.Івано-Франківську та отримав документи 15.08.2016 року, про що зроблена відповідна відмітка. Зазначив що 13.07.2016 року заступник начальника інспекції ОСОБА_3 надала в усній формі доручення ОСОБА_1 в присутності її безпосереднього керівника ОСОБА_8 у зв'язку із завершенням 12.07.2016 року планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_4 повернути йому 13.07.2016 року документи. Також дане доручення було надано 13.07.2016 року в письмовій формі згідно заяви ФОП ОСОБА_4 від 13.07.2016 року щодо повернення йому документів, про що свідчить резолюція на цій заяві: «повернути документи платнику». Однак, позивач не виконала доручення вказане доручення. Крім того, факт надання заступником начальника інспекції ОСОБА_3 доручення в усній формі повернути ОСОБА_1 13.07.2016 року документи підтверджує і письмовими поясненнями заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_8 від 01.11.2016 року. Відтак, за невиконання позивачем усного та письмового доручення заступника начальника інспекції ОСОБА_3 щодо повернення 13.07.2016 року документів ФОП ОСОБА_4 по закінченні документальної перевірки, наказом ДПІ у м.Івано-Франківську №696 від 01.12.2016 року ОСОБА_1 оголошено догану. На підставі наведеного в задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.01.1995 року працює в органах податкової служби, з 21.03.2016 року перебуває на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб.

Згідно з наказом ДПІ у м.Івано-Франківську від 14.04.2016 року №257 «Про проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_4.» позивачу було доручено провести планову документальну перевірку даного платника податків з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, правильності нарахування, дотримання законодавства щодо укладення трудового, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року. Перевірку планувалось розпочати 21.06.2016 року та завершити 05.07.2016 року (а.с.129).

На підставі заяви представника ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_7 від 21.06.2016 року перевірка проводилась в приміщенні ДПІ у м.Івано-Франківську (а.с.49).

14.04.2016 року вказаному підприємцю відповідач надіслав вимогу про надання документів, необхідних для проведення перевірки, яка була вручена ФОП ОСОБА_4 07.06.2016 року (а.с.43-45), а 01.07.2016 року - лист про необхідність надання первинних документів для проведення перевірки та наслідки їх неподання у встановлені строки, який був отриманий ФОП ОСОБА_4 01.07.2016 року (а.с.47-48).

Наказом ДПІ у м.Івано-Франківську №446 від 01.07.2016 року у зв'язку із значними обсягами операцій, проведеними у періоді, що перевірявся, неналежним веденням обліку доходів і витрат, непредставленням всіх документів, необхідних для перевірки, було продовжено термін проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_4 з 06.07.2016 року на 5 робочих днів з 06.07.2016 року (а.с.133-134).

12.07.2016 року було закінчено проведення перевірки, за результатами якої позивачем 19.07.2016 року складено акт перевірки №2936/09-15-13-04/НОМЕР_1 та ДПІ у м.Івано-Франківську 29.08.2016 року винесено податкові повідомлення-рішення, якими визначено грошові зобов'язання ФОП ОСОБА_4

13.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до ДПІ у м.Івано-Франківську із заявою (вх. №23744/10) про повернення первинних документів згідно реєстру у зв'язку із закінченням терміну перевірки (а.с. 21).

На даній заяві містяться 4 візи від 13.07.2016 року, а саме: віза начальника ДПІ «Доопрацювання зг ЗУ»; віза заступника начальника інспекції ОСОБА_11 «Для вжиття заходів згідно законодавства та повернення документів», адресована ОСОБА_9, ОСОБА_1; віза начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_9 «Забезпечити отримання завірених копій документів, необхідних для написання акту та використання їх в подальшому», адресована ОСОБА_8, та віза заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи ОСОБА_8 «Організувати отримання необхідних завірених матеріалів перевірки та повернути ФОП ОСОБА_4 отримані згідно реєстру документи», адресована ОСОБА_1 (а.с.21).

Однак, первинні документи, надані представником ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_7 під час проведення перевірки, не були повернуті ОСОБА_1 13.07.2016 року.

14.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до ДПІ у м.Івано-Франкіську із заявою щодо повернення документів, на якій серед інших міститься віза ОСОБА_8, адресована ОСОБА_1, про надання до 22.07.2016 року письмових пояснень по фактах, викладених у зверненні (.с.145,192).

У зв'язку із неявкою підприємця чи його представника в приміщення ДПІ у м.Івано-Франківську 19.07.2016 року для підписання акту перевірки та отримання первинних документів ФОП ОСОБА_4 було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення акт перевірки від 19.07.20216 року №2936/09-15-13-04-09/8, а також лист-запрошення №8552/10/09-15-13-04-22/4487 від 19.07.2016 року щодо прибуття в ДПІ у м.Івано-Франківську 25.07.2016 року на 10 год. для отримання первинних документів (а.с. 143).

Оскільки для отримання документів 25.07.2016 року ні ФОП ОСОБА_4, ні його представник ОСОБА_7 до податкової інспекції не з'явилися, підприємцю направлено лист від 12.08.2016 року №178/К-33/09-15-13-04-18/4968 щодо розгляду його звернення від 14.07.2016 року та повторно запрошено до ДПІ у м.Івано-Франківську для отримання документів, наданих для перевірки (а.с.144) .

15.08.2016 року представник ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_7 з'явився до ДПІ у м.Івано-Франківську та отримав всі первинні документи, надані для проведення перевірки, про що ним зроблена відмітка «Документи отримав. ОСОБА_7. 15.08.2016. підпис» на заяві від 14.07.2016 року.

Поряд з цим, 15.07.2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області із заявою (вх.№30-к) щодо протиправних дій інспектора ОСОБА_1 стосовно неповернення оригіналів документів, наданих ним для проведення перевірки (а.с. 213-215).

10.08.2016 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області розглянуло дане звернення та повідомило заявника про зобов'язання ДПІ у м.Івано-Франківську вжити заходів щодо повернення оригіналів наданих документів для проведення перевірки та про рекомендацію начальнику ДПІ у м.Івано-Франківську притягнути до відповідальності винних осіб (а.с.216-217).

26.08.2016 року ДПІ у м.Івано-Франківську отримало листа (вх.№2724/8) щодо перевірки фактів, викладених у заяві ФОП ОСОБА_4 від 15.07.2016 року, яким зобов'язало ДПІ у м.Івано-Франківську:

- вжити заходів щодо повернення ФОП ОСОБА_4 оригіналів наданих документів для проведення планової документальної перевірки;

- адекватно розглянути питання щодо застосування фінансових санкцій при розгляді матеріалів перевірки із врахуванням вищезазначених недоліків;

- за допущені порушення рекомендувати дисциплінарній комісії розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 - ГДРІ відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб;

- начальнику ДПІ у м.Івано-Франківську ОСОБА_6 за допущені порушення рекомендувати позбавити премії за підсумками липня місяця 2016 року в розмірі 20 відсотків: заступника начальника відділу ОСОБА_8, начальника відділу ОСОБА_10, начальника управління ОСОБА_9;

- розглянути даний лист на економічному навчанні, попередити про недопустимість зазначених порушень у майбутньому (а.с. 97-98).

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області за результатом розгляду дисциплінарної справи щодо головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 виявила в її діях дисциплінарний проступок, а саме: невиконання усного та письмового доручення заступника начальника інспекції ОСОБА_3 щодо повернення 13.07.2016 року документів ФОП ОСОБА_4 (його представнику за довіреністю) по закінченні документальної перевірки та рекомендувала начальнику ДПІ у м.Івано-Франківську оголосити догану головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 за вчинений дисциплінарний проступок згідно п.2 ч.1 та ч.3 ст.66 Закону України «Про державну службу» (а.с. 166-169).

01.12.2016 року начальник ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області видав наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким наказано на підставі ч.1 ст.64, ч.1 ст.65, п.5 ч.2 ст.65, п.2 ч.1 та ч.3 ст.66 Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу» притягнути до дисциплінарної відповідальності - оголосити догану головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_1 за вчинення нею дисциплінарного проступку, а саме: невиконання посадових обов'язків, передбачених п.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», основних обов'язків державного службовця, передбачених ч.2 ст.9 Закону України «Про державну службу», невиконання усного та письмового доручення заступника начальника інспекції ОСОБА_3 щодо повернення 13.07.20146 року документів ФОП ОСОБА_4 (його представнику за довіреністю) по закінченні документальної перевірки (а.с. 10-11).

Не погоджуючись із даним наказом позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання його незаконним та скасування.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (п.п.20.1.2); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п.п.20.1.4); запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (п.п.20.1.6); отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді (п.п.20.1.7).

Згідно із п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у п.44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п.44.3 ст.44 ПК України).

Відповідно до п.44.4 ст.44 ПК України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов'язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Згідно із п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи) (п.44.7 ст.44 ПК України).

Згідно із п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами (п.77.3 ст.77 ПК України).

Відповідно до п.77.4 ст.77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (п.77.7 ст.77 ПК України).

Згідно із п.77.8 ст.77 ПК України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до п.82.1 ст.82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Згідно із п.83.1 ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (п.п.83.1.1.); податкова інформація (п.п.83.1.2.); експертні висновки (п.п.83.1.3); судові рішення (п.п.83.1.4); податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (п.п.83.1.6).

Відповідно до п.85.1 ст.85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки (п.85.2 ст.85 ПК України).

Згідно із п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (п.85.5 ст.85 ПК України).

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису (п.85.7 ст.85 ПК України).

Згідно із п.85.8 ст.85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

В п.86.3 ст.86 ПК України передбачено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Згідно п.1.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи ДПС, платниками податків-фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року №395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року №607/23139 перед початком проведення документальної перевірки діяльності платника податків за місцезнаходженням податкового органу посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов'язана прийняти надані платником податків оригінали документів, пов'язаних із провадженням діяльності за період, що перевіряється. Зазначені документи приймаються за описом, складеним платником податків за власним бажанням. Після закінчення перевірки посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, повертає платнику податків документи за описом. Платник податків на першому примірнику опису, що додається до акта перевірки, вчиняє запис: «Документи після завершення проведення перевірки отримано в повному обсязі», зазначає дату їх отримання та ставить особистий підпис.

Системний аналіз вказаних норм Податкового кодексу дає суду підстави дійти висновку про те, що терміни початку та закінчення проведення перевірок платників податків чітко регламентовані і визначаються, зокрема, в наказах про проведення перевірок платників податків.

У справі, що розглядається, початок проведення перевірки настав 21.06.2016 року, а закінчення проведення перевірки - 12.07.2016 року.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що закінчення перевірки пов'язане з написанням акту перевірки, оскільки в п.86.1 ст.86 ПК України зазначено, що строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки.

Одночасно суд зазначає, що у разі проведення перевірки платника податків за його юридичною адресою (чи місцезнаходженням) посадова особа податкового органу не може знаходитися у платника податків та використовувати первинні документи платника податків після закінчення строку проведення перевірки, встановленого у відповідному наказі керівника податкового органу, а написання акту перевірки здійснює на робочому місці і може використовувати надані платником завірені копії первинних документів.

З урахуванням наведеного спростовуються доводи позивача про правомірність її дій щодо неповернення ФОП ОСОБА_4 первинних документів 13.07.2016.

Стосовно застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання посадових обов'язків, передбачених п.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», основних обов'язків державного службовця, передбачених ч.2 ст.9 Закону України «Про державну службу», невиконання усного та письмового доручення заступника начальника інспекції ОСОБА_3 щодо повернення 13.07.20146 року документів ФОП ОСОБА_4 (його представнику за довіреністю) по закінченні документальної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року (далі - Закон №889-VІІІ) державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно із п.1 ч.1 ст.2 Закону №889-VІІІ безпосередній керівник - це найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець; керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - це посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов'язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі (п.3 ч.1 ст.2 Закону №889-VІІІ); службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку (п.10 ч.1 ст.2 Закону №889-VІІІ).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №889-VІІІ державний службовець зобов'язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п.1); забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів (п.6); сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки (п.7); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України (п.8).

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах (ч.2 ст.8 Закону №889-VІІІ).

Згідно із ч.1 ст.9 Закону №889-VІІІ державний службовець під час виконання посадових обов'язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №889-VІІІ державний службовець зобов'язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання. Наказ (розпорядження) має бути письмовим, а доручення може бути письмовим або усним (ч.3 ст.9 Закону №889-VІІІ).

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.64 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.66 Закону №889-VІІІ до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням (ч.2 ст.66 Закону №889-VІІІ).

Відповідно до ч.3 ст.66 Закону №889-VІІІ у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Судом встановлено, що до позивача оскаржуваним наказом застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання посадових обов'язків, передбачених п.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», основних обов'язків державного службовця, передбачених ч.2 ст.9 Закону України «Про державну службу», невиконання усного та письмового доручення заступника начальника інспекції ОСОБА_3 щодо повернення 13.07.2016 року документів ФОП ОСОБА_4 (його представнику за довіреністю) по закінченні документальної перевірки.

Так, згідно з п.5.1.1 посадової інструкції головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб, затвердженої начальником ДПІ у м.Івано-Франківську 21.03.2016 року, головний державний ревізор-інспектор виконує доручення, отримані безпосередньо від керівника відділу або начальника інспекції та у визначені в них терміни повідомляє про їх виконання (а.с.161-165).

А тому, отримавши заяву ФОП ОСОБА_4 від 13.07.2016 року з резолюцією безпосереднього керівника ОСОБА_8, позивач повинна була повернути заявнику вказані документи на виконання даного доручення безпосереднього керівника, враховуючи при цьому вимоги п.86.1 ст.86 ПК України щодо повернення первинних документів платнику після закінчення 12.07.2016 року проведення перевірки.

Не повернувши ФОП ОСОБА_4 надані для перевірки первинні документи у вказаний строк, позивач допустила невиконання посадових обов'язків щодо невиконання доручення безпосереднього керівника про повернення 13.07.2016 року документів ФОП ОСОБА_4

При цьому доводи позивача про не зазначення у резолюції керівника терміну виконання доручення про повернення документів, спростовуються наведеним вище аналізом норм податкового законодавства.

В той же час, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, відповідачем не було взято до уваги ряд обставин, що пом'якшують дисциплінарну відповідальність позивача.

Зокрема, у поданні дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області не зазначено, що ОСОБА_1 за час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягалась, не має дисциплінарних стягнень, має високі показники в роботі, сумлінно виконує свої службові обов'язки, у зв'язку з чим неодноразово нагороджувалаь грамотами та подяками (а.с.113-117, 119-120).

Крім того, дисциплінарна комісія рекомендувала керівнику податкового органу застосувати до позивача догану, не врахувавши обставини, як проводилась перевірка ФОП ОСОБА_4

Так, не надано оцінки тому, що представник ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_7 під час проведення планої перевірки надавав первинні документи ОСОБА_1 напротязі всього часу проведення перевірки: 21.06.2016 року, 25.06.2016 року, 27.06.2016 року, 29.06.2016 року, 07.07.2016 року та 08.07.2016 року (а.с.107-111), що ускладнювало позивачу належним чином опрацювати дані бухгалтерські документи та надати їм оцінку. Вказане було зумовлено тим, що підприємцем неналежним чином вівся облік доходів і витрат, що підтверджується наказом ДПІ у м.Івано-Франківську №446 від 01.07.2016 року про продовження термін проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_4 з 06.07.2016 року на 5 робочих днів з 06.07.2016 року.

Крім того, не враховано і те, що жодної шкоди, тяжких наслідків ФОП ОСОБА_4 у зв'язку з невчасним поверненням первинних документів заподіяно не було, оскільки всі первинні документи були йому повернуті і при поданні ним заперечення на акт перевірки він міг ними користуватися. При цьому представник підприємця на виклики прибути до ДПІ 19.07.2016 року та 25.07.2016 року за документами так і не з'явився, а забрав їх лише 15.08.2016 року.

Також не враховано і те, що за наслідками проведеної перевірки податковим органом визначено ФОП ОСОБА_4 грошові зобов'язані по податках, застосовано штрафні санкції та 29.08.2016 року винесено чотири податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску. В ході адміністративного оскарження цих податкових повідомлень-рішень вони були залишені без змін (а.с.17-20). Вказане свідчить про сумлінну роботу позивача та відповідальне ставлення до посадових обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону №889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення (ч.1 ст.77 Закону №889-VІІІ).

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов'язковими для розгляду суб'єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (ч.5 ст.77 Закону №889-VІІІ).

Системний аналіз зазначених вище положень Закону №889-VІІІ дає суду підстави дійти висновку, що надання суб'єкту призначення або керівнику державної служби права, а не обов'язку, оголосити догану державному службовцю за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, не позбавляє його права застосувати менш тяжке дисциплінарне стягнення - зауваження, яке, на думку суду, співмірне вчиненому проступку, що є предметом розгляду у даній справі.

А тому застосування до позивача догани згідно оскаржуваного наказу не відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини даного державного службовця, а, відтак, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, який виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягає стягненню з Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб"єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., тобто більшому, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позову), а тому підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь позивача 88,80 грн. надміру сплаченого судового збору.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №696 від 01.12.2016 року про накладення дисциплінарного стягнення.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб"єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_2, виданий Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області 08.10.1997 року) 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок) сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (НОМЕР_2, виданий Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області 08.10.1997 року) з Державного бюджету України 88,80 грн. (вісімдесят вісім гривень вісімдесят копійок) надміру сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 07.02.2017.