Справа № 233/5996/16-а
Суддя: Наумик О. О.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5996/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костянтинівка справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради «про порушення конституційних прав, свобод та інтересів»,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту Костянтинівської міськради, в якому просить:

- поновити пропущений строк подання адміністративного позову;

-визнати дій відповідача по виплаті йому разової грошової допомоги до 05.05.2016 р. у розмірі значно меншому за 7 мінімальних пенсій (2310 грн. замість 7910 грн.) - як інваліду війни і як це визначено ст.13 Закону № 3551-ХІІ - неправомірними та протиправними;

-зобов'язати відповідача доплатити разову грошову допомогу до 05.05.2016 р. у розмірі 5600,00 грн., що буде відповідати 7-ми мінімальним пенсіям, як інваліду війни 3 групи, з урахуванням виплаченої суми - 2310 грн.;

-визнати нанесену йому відповідачем моральну шкоду в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат у сумі 2900,00 грн. та зобов'язати сплатити її на його користь,

посилаючись на те, що йому як інваліду війни 3-ї групи у відповідності до приписів ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ щорічно, до 5 травня має виплачуватися разова грошова допомога в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком.

В порушення зазначеної норми Закону відповідач у 2016 році разову грошову допомогу до 5 травня сплатив йому у сумі 2310,00 грн. Виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком на час виплати одноразової грошової допомоги до 05 травня 2016 року недоплата склала 5600,00 грн., виходячи з такого розрахунку:

1130,00 грн. * 7 = 7910,00 грн.;

7910,00 грн. - 2310,00 грн. = 5600,00 грн.

21 листопада 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та доплату одноразової соціальної грошової допомоги до 05.05.2016 р., на що отримав відповідь-відмову за №01-20-9517-08 від 25.11.2016 р., у якій відповідач безпідставно посилається на підзаконні акти, зокрема на постанову КМ України №141 від 02.03.2016 р. як таку, що суперечить абзацам 2,3 ст.2 Закону України №3551-ХІІ, а також ст.ст.3,8,9,22,58 Конституції України.

Протиправними діями відповідача йому нанесена матеріальна шкода, в результаті якої він зазнав нервовий стрес, душевні страждання, порушені його честь і гідність, а це негативно відображається на стані його здоров'я. Через нервові стреси в нього пропав сон, постійно болить голова, загострилися хронічні захворювання, остеохондроз хребта. Порушились взаємовідносини с працівниками УСЗН через вимагання від них виконання ст.ст.12,13 Закону України №3551-ХІІ. Відмова відповідача в перерахуванні та доплаті йому одноразової соціальної допомоги до 05 травня 2016 року з боку відповідача принижує його честь і гідність як громадянина правової держави, як ветерана Збройних Сил України та як учасника бойових дій, інваліда війни. Тому вважає, що відповідач наніс йому надмірну моральну шкоду, яку він оцінює в 2900,00 грн.

Вчасно до суду він не міг звернутися через погіршання стану здоров'я внаслідок низки хронічних захворювань, що потребувало від нього постійного звернення до лікарів, остеження та лікування у медичних закладах. Тож просить поновити пропущений ним строк подання адміністративного позову до суду.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду письмові заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1, в яких зазначив, що разова грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Дослідивши надані сторонами докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 03 березня 2015 року (а.с.7).

Відповідно до довідки УСЗН Костянтинівської міської ради № 01-22-1028-08 від 07.02.2017 р. на розрахунковий рахунок в ПУМБ банку ОСОБА_1 як інваліда війни Ш групи згідно з платіжним дорученням №905 від 14.04.2016 р. було зараховано 2310,00 грн. (а.с.41).

Вирішуючи питання дотримання позивачем передбачених ст.99 КАС України строків звернення до адміністративного суду, суд виходив з такого:

За приписами ст.99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1). Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).

У відповідності до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Причини пропущення строку звернення до адміністративного суду позивач обґрунтовує причинами, пов'язаними з погіршанням стану його здоров'я, що об'єктивно підтверджено наданими ним медичними документами.

Тож суд вважає за можливе визнати причини пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити позивачу цей пропущений строк.

Даючи оцінку правомірності дій відповідача щодо виплати позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі 2310,00 грн., суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: І групи - 2975 гривень; ІІ групи - 2600 гривень; ІІІ групи - 2310 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розмір соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суд під час вирішення справ про соціальний захист громадян керується, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судом законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, законом про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Управлінням праці соціального захисту населення Костянтинівської міської ради виплачена позивачу щорічна разова допомога до 5 травня за 2016 рік в розмірі 2310,00 гривень відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач - Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік діяв відповідно до вимог законодавства, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Оскільки позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, вони задоволенню не підлягають.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.100,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради «про порушення конституційних прав, свобод та інтересів» відмовити у повному обсязі.

На постанову до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя