Справа № 810/4097/16
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
09 лютого 2017 року Справа № 810/4097/16
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Волкова А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_2 " про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_3 "ІІ", в якому просить суд:

визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_3 "ІI" Міністерства оборони України щодо звільнення позивача з військової служби в зв`язку з закінченням строку контракту;

зобов`язати військову частину НОМЕР_4 польова пошта НОМЕР_3 "II" Міністерства оборони України звільнити позивача з військової служби в зв`язку з закінченням строку контракту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неправомірно відмовляється звільнити його з військової служби та в односторонньому порядку продовжив термін дії контракту до закінчення дії особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що в Україні в даний час діє особливий період під час дії якого усі військовослужбовці які перебувають на службі у Збройних силах України звільненню в запас не підлягають.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду з`явився представник позивача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, надіслав до суду заперечення в яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи факт неявки в судове засідання представника відповідача, а також відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експертів суд, керуючись положеннями частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, постановив про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

20 березня 2013 року ОСОБА_1 та Міністерство оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 польова пошта НОМЕР_3 "ІI" уклали контракт, відповідно до якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних силах України строком на три роки.

Наказом військової частини НОМЕР_1 польова пошта В 0849 "ІI" (по стройовій частині) від 20.03.2016 № 83, згідно з вимогами частини дев`ятої статті 23 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", термін дії контракту позивача продовжено до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Позивач стверджував, що у листопаді 2016 року подав командиру військової частини рапорт щодо звільнення його з військової служби у зв`язку із закінченням строку дії вищевказаного контракту.

У наданих до суду запереченнях проти позову, командування військової частини стверджувало, що рапорт про звільнення з військової служби від позивача не надходив, але в будь-якому випадку рішення про продовження терміну дії контракту позивача до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію є правомірним.

Не погоджуючись з таким рішенням (діями) відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Порядок проходження військової служби визначається Конституцією України, Законом України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ), Законом України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон 3543-ХІІ), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153), а також іншими нормативно-правовими актами.

Розділом XIV Положення № 1153 встановлено особливості проходження військової служби та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період.

Поняття особливого періоду наведене у частині першій статті 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до якої особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Тобто, особливий період пов`язується, зокрема; із проведенням мобілізації.

Особливістю проходження військової служби в період мобілізації є те, що всі військовослужбовці, які перебувають на цей час на військовій службі у Збройних Силах України, звільненню в запас не підлягають, за винятком військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до 16 років (підпункт 2 пункту 252 Положення № 1153).

Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженим Законом України від 17.03.2014 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію. Вказаний Указ набрав чинності 18 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини дев`ятої статті 23 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба, продовжується понад встановлені строки, а для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Частина восьма статті 26 вказаного Закону містить перелік випадків, коли військовослужбовці звільняються з військової служби під час дії особливого періоду. Зокрема, в силу приписів підпункту "б" пункту 3 частини восьмої вказаної статті звільнення військовослужбовців у зв`язку із закінченням строку контракту, укладеного під час особливого періоду, та небажанням проходити військову службу за новим контрактом здійснюється після прийняття рішення про демобілізацію.

Таким чином, у разі настання особливого періоду в силу закону для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби за контрактом, дія контракту продовжується, а військова служба продовжується понад встановлені строки до оголошення демобілізації.

Як вже зазначалось, Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 оголошено часткову мобілізацію, таким чином, в Україні настав особливий період.

На день вирішення судом даної адміністративної справи рішення про демобілізацію Президент України не приймав.

Таким чином, підстави для звільнення військовослужбовця ОСОБА_2 з військової служби відсутні.

За наведених обставин позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, що пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, тому в цій частині підстави для стягнення з позивача судових витрат на користь відповідача відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:
у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.