Справа № 821/1048/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1048/16
17 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Іванушкіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в особі виконуючого обов'язки заступника начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Гагарінова Юрія Павловича

про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в особі виконуючого обов'язки заступника начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Гагарінова Юрія Павловича (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 19.07.2016 № 020388 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами, або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав зазначені вимоги, обґрунтовує їх тим, що позивач є суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює господарську діяльність, пов'язану, зокрема, з наданням транспортних послуг вантажними автомобілями.

Надання транспортних послуг позивачем відбувалось згідно з договором, укладеним ним з ПСП "Агрофірма Роднічок", про надання автотранспортних послуг з перевезення зернових та технічних культур, в тому числі ячменю, при цьому, завантаження транспортних засобів відбувалось безпосередньо з поля насипом. Загальновідомим фактом є те, що зернові та технічні культури є неподільним вантажем, тобто сипучим, і при завантаженні транспортних засобів з поля, з під комбайну, а рівно як з току чи зі складу, розподілити навантаження на кожну вісь транспортного засобу згідно до дозволених нормативних норм - неможливо.

Перед виїздом на маршрут з кожним водієм провадиться інструктаж, після чого водії після завантаження, зважували на вагах замовника транспортних послуг кожну вісь транспортного засобу та причепу, після чого - загальну вагу транспортного засобу з причепом. При цьому показники ваг практично завжди співпадали і не перевищували допустимі законодавством показники ваги як загальної, так і на кожну вісь, що підтверджується загальною вагою транспортних засобів (в даному випадку КАМАЗ 53212, державний номер НОМЕР_2 з причепом ГКБ 8352 державний номер НОМЕР_1) при зважуванні 22.06.2016 о 22.09 годині інспектором Укртрансбезпеки, яка складала 36500 кг (акт № 0005106 від 22.06.2016, складений представником відповідача), тобто загальна вага не перевищувала гранично допустиму норму (40 тон) обмежень для слідування автомобільними шляхами України.

Позивач зазначає, що фактично всі автомобільні вороги України знаходяться у вкрай незадовільному стані, що спричиняє постійне хитання кузову як на автомобілі, так і на причепі, у зв'язку з чим сипучий вантаж переміщується в кузовах. На маршруті слідування транспортного засобу с. Горохівське - м. Миколаїв знаходяться підйоми, тому сипучий вантаж перемістився в кузові назад, що можливо призвело до незначного перевантаження спареної осі на автомобілі, однак це не є підставою для застосування до позивача штрафу за відсутність дозволу: по-перше, його отримання позивачем не передбачено законодавством, оскільки транспортні засоби позивача не перевищують габаритних та вагових обмежень, передбачених законодавством; по-друге можливе переміщення вантажу на задню вісь не є умисним, а є фактом його фізичного переміщення без втручання ззовні, а по-третє, загальна вага транспортних засобів при зважуванні не перевищувала нормативно допустиму вагу в 40 тонн.

Позивач звертає увагу, що відповідно до п. 21 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Постанова № 879) у разі виявлення факту перевищення вагових параметрів подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд, проте плата за проїзд не була внесена, а транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_5 продовжив рух, що підтверджує факт складання акта № 049661 від 22.06.2016, акта № 0005106 від 22.06.2016 без присутності водія і після того, як водій покинув пересувний ваговий пункт та продовжив рух до м. Миколаєва. Посадові особи відповідача, у випадку виявлення перевантаження навіть на 1 вісь, всупереч вказаній нормі права не надали можливості водію привести у відповідність вагові параметри здвоєної осі, при цьому дозволили подальший рух транспортного засобу.

Крім того, при здійсненні контрольного зважування транспортного засобу інспектором відповідача з метою підтвердження достовірності показників ваг не було представлено водію сертифікату (свідоцтва) про придатність до використання ваг та свідоцтва про проведення повірки ваг державною метрологічною службою. Тому показники ваг не можуть бути застосовані як підтвердження їх достовірних показників.

Позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", відповідно до пункту 4 якої державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Однак працівник відповідача не пред'явив водію ні службового посвідчення, а ні направлення на перевірку, печатка у державного інспектора була відсутня, що підтверджується складеними актами, не засвідченими печаткою.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечення на позов мотивує тим, що підставою для застосування до позивача штрафу було виявлення 22 червня 2016 року факту перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль здійснювався в присутності водія, зважування автомобіля здійснювалось на вагах, що пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку. Щодо затримування транспортного засобу, то органи Укртрансбезпеки не наділені такими повноваженнями. Дії посадових осіб, складені документи та прийняті рішення повністю відповідають вимогам законодавства, висновок про притягнення позивача до відповідальності є правомірним. В задоволенні позовних просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюють Закон України від 08.09.2005 № 2862-IV "Про автомобільні дороги", Закон України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух", Закон України від 05.04.2001 № 2344-III "Про автомобільний транспорт", Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (ст. 48 Закону України "Про автомобільні дороги").

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (пункт 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами).

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами).

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад вищезазначені норми автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

За визначеннями у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху (пункт 3 Порядку).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року державними інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 203км проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки КАМАЗ, модель 53212, реєстраційний номер НОМЕР_2 (чек зважування № 31652 від 22.06.2016 року).

За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт № 0005106 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22 червня 2016 року, на підставі яких проведено розрахунок № 105 від 22.06.2016 р. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд в загальній сумі 20 євро.

19 липня 2016 року керівником Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову № 020388 (оскаржувану у справі) про застосування до ФОП ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу.

Як вбачається з акта № 0005106 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів - вагові параметри автомобіля позивача на здвоєну вісь становили 17,050 т., а нормативно допустимі параметри - 16 т. Таким чином автомобіль слід вважати великоваговим транспортним засобом.

Суд не поділяє думку позивача, що вантаж, а саме - ячмінь, який перевозив автомобіль, є неподільним. Ячмінь відноситься до речей, які можна поділити фізично без втрати ними їх цільового призначення (якостей).

Розміщені у пункті габаритно-вагового контролю ваги пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку, що підтверджується паспортом на ваги та свідоцтвом про повірку, копії яких наявні в матеріалах справи, а тому у суду немає підстав вважати результати зважування автомобіля недостовірними.

Що стосується посилання позивача на те, що автомобіль продовжив рух після проведення габаритно-вагового контролю та встановлення перевищення вагових параметрів, хоча повинен був бути затриманий до внесення плати за проїзд, то представник відповідача пояснив суду, що за приписами статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затримати транспортний засіб має право працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху; органи Укртрансбезпеки такими повноваженнями не наділені.

Відсутність на актах від 22.06.2016 №№ 049661 та 0005106 печаток також не може підставою для скасування постанови про накладення штрафу, форми цих актів не передбачають відповідного поля для печаток, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" (додаток 3 "Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом") та Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422 (додаток 2 " Акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів").

Жодних доказів про те, зазначені акти складені у відсутність водія, як стверджує позивач, останній суду не надав.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, при завантаженні транспортних засобів з поля, з під комбайну, з току чи зі складу розподілити навантаження на кожну вісь транспортного засобу згідно до дозволених нормативних норм - неможливо, що фактично всі автомобільні вороги України знаходяться у вкрай незадовільному стані, що спричиняє постійне хитання кузову як на автомобілі, так і на причепі, у зв'язку з чим сипучий вантаж переміщується в кузовах, а на маршруті слідування транспортного засобу с. Горохівське - м. Миколаїв знаходяться підйоми, що можливо призвело до незначного перевантаження спареної осі на автомобілі, та що можливе переміщення вантажу на задню вісь не є умисним.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З метою мінімізації негативних наслідків, як то накладення адміністративно-господарських штрафів за недотримання встановлених законодавством нормативів, суб'єкт господарювання повинен враховувати в тому числі вимоги щодо навантаження та забезпечення розміщення вантажу в транспортному засобі, враховуючи особливості маршруту транспортного засобу.

Відповідно до вищезазначеного законодавства, що регулює правовідносини у сфері дорожнього руху, відповідальність за правильне розміщення та закріплення вантажу несе вантажоперевізник. Саме він зобов'язаний враховувати всі властивості вантажу та технічні характеристики транспортного засобу з метою недопущення порушення правил дорожнього руху та безпеки на транспорті.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в особі виконуючого обов'язки заступника начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Гагарінова Юрія Павловича про визнання протиправною та скасування постанови від 19.07.2016 № 020388 про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 лютого 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 3.7