Справа № 815/297/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/297/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Свириди Х.С.;

представника позивача - Пака О.І. (довіреність від 17.11.2016 року);

представника позивача - Нізамової К.О. (довіреність від 06.12.2016 року);

представника позивача - Москвіна М.І. (довіреність від 10.06.2016 року);

представника відповідача - Кучеренка І.В. (довіреність від 21.09.2016 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Одеського національного морського університету до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.08.2016 року № , № , № в частині, -

СУТЬ СПОРУ:

Одеський національний морський університет звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.08.2016 року № , № в частині визначення штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб на суму 5731,16 грн., № .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

В період з 27.05.2016 року по 4.07.2016 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели планову виїзну документальну перевірку Одеського національного морського університету щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору за період з 03.08.2014 року по 31.12.2015 року, збору за першу реєстрацію транспортного засобу за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, транспортного податку за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та державного мита за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами цієї перевірки 11.07.2016 року Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області склала акт № 3799/15-53-13-01/01127777, яким встановлені порушення позивачем:

- пп.176.2 ст.176, п.119.2 ст.119 Податкового Кодексу України та Наказу ДПА України № 1020 від 24.12.2010 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків, і сум утриманого з них податку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року № 46/18784, а саме розрахунки ф. № 1-ДФ не вказано доходи виплачені на користь фізичних осіб-підприємців за ознакою доходу « 157»;

- пп.14.1.47, пп.14.1.54 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1, пп.163.2.1, пп.163.2.2 п.163.2 ст.163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1, п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп.168.4.3, пп.168.4.4, пп.168.4.5, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, п.171.2 ст.171 Податкового кодексу України, а саме не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року на загальну суму 78603,98 грн.;

- пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.127.1 ст.127, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не сплачено (не перераховано) податковим агентом податок на доходи фізичних осіб до бюджету за період, що перевірявся, на суму 11462,30 грн.;

- пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.5 ст.164, пп.167.5.3 п.167.5 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме занижено зобов'язання з військового збору у загальній сумі 6361,05 грн., в т.ч. за 2014 рік на 3377,31 грн. та за 2015 рік на 2983,70 грн.;

- пп.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме виявлено заниження суми нарахованого єдиного внеску у розмірі 36,3 % особам, які працюють на умовах трудового договору за період 2013- 2015 років на загальну суму 518125,13 грн., який нараховано на винагороди у вигляді компенсації за рахунок підприємства використаного палива та у вигляді компенсації витрат на підвищення кваліфікації звільненим працівникам, на які не розповсюджується п.п.9 розділу II Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170, на загальну суму 190566,42 грн., виявлено заниження суми утриманого єдиного внеску у розмірі 3,6% особам, які працюють на умовах трудового договору за період 2013 - 2015 років на загальну суму 518125,13 грн., який нараховано на винагороди у вигляді компенсації за рахунок підприємства використаного палива на загальну суму 17508,69 грн.;

- пп.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1, ч.2 ст.7, ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано своєчасно не нарахованого єдиного внеску за період, що перевірявся, на суму 441887,21 грн., в тому числі по ставці 36,3 % у сумі 186469,82 грн., 34,7 % у сумі 223071,37 грн., 33,2 % у сумі 896,85 грн., 6,1 % у сумі 14755,28 грн., 2,6 % у сумі 16660,32 грн., 2 % у сумі 33,57 грн.

- одночасно зменшено зайво нарахований єдиний внесок на суму 29393,63 грн., в тому числі по ставці 8,41 %.

На підставі цього акту перевірки від 11.07.2016 року № № 3799/15-53-13-01/01127777 Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- від 02.08.2016 року № , яким позивачеві за порушення пп.14.1.47, пп.14.1.54 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1, пп.163.2.1, пп.163.2.2 п.163.2 ст.163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1, п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп.168.4.3, пп.168.4.4, пп.168.4.5, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, п.171.2 ст.171, п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 114610,78 грн.;

- від 02.08.2016 року № , яким позивачеві за порушення пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.127.1 ст.127, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 20059,03 грн.;

- від 02.08.2016 року № , яким позивачеві за порушення пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.5 ст.164, пп.167.5.3 п.167.5 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176, п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання з військового збору в загальному розмірі 6826,48 грн.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 02.08.2016 року № , № , № в частині визначення штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб на суму 5731,16 грн., вважає їх протиправними та такими, що належать до скасування.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Одеський національний морський університет зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області як платник податків з 31.05.1993 року за № 1179.

На підставі направлень від 24.05.2016 року та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на травень 2016 року, наказів від 21.04.2016 року № 524 та від 24.06.2016 року № 749 в період з 27.05.2016 року по 04.07.2016 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели планову виїзну документальну перевірку Одеського національного морського університету щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору за період з 03.08.2014 року по 31.12.2015 року, збору за першу реєстрацію транспортного засобу за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, транспортного податку за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та державного мита за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами цієї перевірки 11.07.2016 року Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області склала акт № 3799/15-53-13-01/01127777 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Одеського національного морського університету, код за , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору за період з 03.08.2014 по 31.12.2015, збору за першу реєстрацію транспортного засобу за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, транспортного податку за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та державного мита за період з 01.01.2013 по 31.12.2015».

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача, крім інших:

- пп.14.1.47, пп.14.1.54 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1, пп.163.2.1, пп.163.2.2 п.163.2 ст.163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1, п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп.168.4.3, пп.168.4.4, пп.168.4.5, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, п.171.2 ст.171 Податкового кодексу України, а саме не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року на загальну суму 78603,98 грн.;

- пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.127.1 ст.127, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не сплачено (не перераховано) податковим агентом податок на доходи фізичних осіб до бюджету за період, що перевірявся, на суму 11462,30 грн.;

- пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.5 ст.164, пп.167.5.3 п.167.5 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме занижено зобов'язання з військового збору у загальній сумі 6361,05 грн., в т.ч. за 2014 рік на 3377,31 грн. та за 2015 рік на 2983,70 грн.

За наслідками перевірки Одеського національного морського університету на підставі акту перевірки від 11.07.2016 року № 3799/15-53-13-01/01127777 відповідно до зазначених порушень Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- від 02.08.2016 року № , яким позивачеві за порушення пп.14.1.47, пп.14.1.54 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1, пп.163.2.1, пп.163.2.2 п.163.2 ст.163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1, п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп.168.4.3, пп.168.4.4, пп.168.4.5, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, п.171.2 ст.171, п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 114610,78 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням 66331,67 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 48279,11 грн.;

- від 02.08.2016 року № , яким позивачеві за порушення пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.127.1 ст.127, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 20059,03 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням 11462,30 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8596,73 грн.;

- від 02.08.2016 року № , яким позивачеві за порушення пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, п.164.5 ст.164, пп.167.5.3 п.167.5 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176, п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання з військового збору в загальному розмірі 6826,48 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням 4271,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2555,17 грн.

Одеський національний морський університет не погодився з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області зі скаргою.

За результатами розгляду скарги Одеського національного морського університету на податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 02.08.2016 року № , № , № Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області своїм рішенням від 13.10.2016 року № 22249/10/15-32-10-01-06 залишило їх без змін, а скаргу без задоволення.

Одеський національний морський університет не погодився з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, рішенням Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.12.2016 року № 27917/6/99-99-11-02-01-15 податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області було залишено без змін.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Суд встановив, що у періоді, який перевірявся, на балансі Одеського національного морського університету знаходилось чотири автомобілі. Відповідно до договорів від 25.01.2013 року № 1, від 28.01.2014 № 1, укладених між Одеським національним морським університетом та Благодійним фондом на підтримку морської освіти і науки «Одеський інститут інженерів морського флоту», останній надає в оренду автомобіль HYNDAI SONATA, д/н ВН 5288 AM. Вказаний автомобіль був взятий в оренду для виконання функцій службового транспорту ректора Одеського національного морського університету.

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Крім того, суд встановив, що Державною фінансовою інспекцією в Одеській області була проведена перевірка фінансово-господарської діяльності Одеського національного морського університету за період з 01.09.2012 року по 01.05.2015 року, під час якої було досліджено питання використання вказаних автомобілів у службових цілях, про що складено відповідний акт.

Для використання вказаних транспортних засобів позивач здійснював купівлю паливно-мастильних матеріалів відповідно до умов договорів поставки, сплачував бензин банківськими платіжними дорученнями, отримував від постачальників паливні талони, що видавалися водіям, які отримували бензин на АЗС в обмін на талони.

В 2013 році Одеський національний морський університет здійснював купівлю бензину у ТОВ «КАТРАЛ ЮГ» на підставі договору поставки продуктів нафтоперероблення від 29.01.2013 року.

Відповідно до п.3.1 договору ціна договору складається з загальної вартості товару, що поставляється за даним договором, протягом терміну його дії і складає 185820,00 грн., в т.ч. ПДВ 30970,00 грн. згідно специфікації.

Згідно з п.4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред'явлення постачальником рахунка на оплату товару та після підписання сторонами накладної, протягом 5 банківських днів з моменту їх оформлення, за рахунок коштів спецфонду.

Відповідно до п.5.3 договору постачальник після складання акту прийому-передачі видає покупцю «дозволи на відпуск» на всю кількість товару згідно відповідальної накладної.

Згідно з п.5.4 договору відпуск товару покупцю проводиться тільки після пред'явлення «дозволів на відпуск». Дозвіл на відпуск не є засобом платежу. «Дозвіл на відпуск» є документом, що підтверджує прийняття постачальником на зберігання товару відповідного виду та у визначеній кількості, а також підставою для одержання зазначеного товару їхнім пред'явником на АЗС постачальника. Фізична особа, що пред'являє дозвіл на відпуск і одержує зі зберігання у постачальника товар, не є покупцем. Передача пред'явнику «дозволів на відпуск» товарів не є продажем реалізацією товару, а пред'явник дозволу на відпуск на заправлення товаром відповідно не є покупцем.

Відповідно до п.5.5 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту оформлення відповідної накладної.

Тобто, для придбання талонів на ПММ з продавцем нафтопродуктів укладається договір, в якому обов'язково зазначаються марка та вид ПММ, його вартість, спосіб отримання (талони), перелік АЗС, які відпускають паливо, момент переходу права власності. Після укладення договору покупець перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок постачальника нафтопродуктів у строки, зазначені в рахунку-фактурі. У момент переходу до покупця права власності, сторони підписують акт приймання-передачі, на підставі якого ПММ передаються на зберігання постачальнику. Після виконання перелічених вище умов, покупцю надаються талони на паливо.

Так, Одеський національний морський університет отримав від ТОВ «Катрал Юг» талони (дозвіл на відпуск) згідно з накладною № 2407 від 01.02.2013 року на суму 185820,00 грн. Сплата отриманих талонів здійснена позивачем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ТОВ «Катрал Юг» в сумі 185820,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 45 від 12.02.201З року на суму 185820,00 грн.

Тобто, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що талони на відпуск палива не є засобом розрахунків за паливо, оскільки оплата за паливо здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника. Талон це лише документ, який підтверджує право покупця на отримання оплаченого палива, що зберігається на АЗС.

Аналогічна ситуація з придбання бензину склалася у 2014 та 2015 роках.

У 2014 та 2015 роках Одеський національний морський університет уклав договори з ТОВ Виробничо-торговельною фірмою «Авіас» від 23.06.2014 року № 317/06, від 11.08.2014 року № 337/08, від 13.11.2014 року № 380/10, від 26.05.2015 року № 439/05, від 06.10.2015 року № 685/10 на купівлю палива рідинного та газу, оливо-мастильних матеріалів.

Відповідно до п.п.5.2.1, 5.2.2 цих Договорів передача покупцю товару здійснюється на АЗС шляхом заправки автомобілів покупця при пред'явлені довіреними особами покупця скретч-карт. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) в АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару.

Суд встановив, що фактичне виконання цих договорів підтверджено відповідними накладними та розрахунковими документами (платіжними дорученнями).

Одеський національний морський університет в періоді, який перевірявся, списав паливно-мастильних матеріалів на суму 309343,55 грн. Списання палива здійснювалося відповідно до Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року № 43, на підставі подорожних листів, виписаних відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд встановив, що Одеський національний морський університет списував витрати на паливно-мастильні матеріали, підбивав підсумки щодо роботи водія та авто на підставі подорожніх листів, які мають всі ознаки первинного документа, містять відомості про господарську операцію та підтвердження її здійснення.

Також, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 працювали у вказаний період водіями Одеського національного морського університету та виконували службові обов'язки по управлінню транспортними засобами. Вони отримували талони на бензин, за що розписувалися у книзі обліку прийнятих і виданих скетч-карток, після чого отримували на АЗС бензин в обмін на талони, далі звітували використання бензину відповідно до подорожних листів.

Крім того, в періоді, який перевірявся, водій позивача ОСОБА_8 здійснював придбання палива за готівку на АЗС. По кожному факту придбання палива за готівку на АЗС у відрядженні ОСОБА_8 звітував посвідченнями про відрядження, звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт на придбання палива за готівку з доданими розрахунковими документами. Витрати на паливно-мастильні матеріали на автомобіль HYNDAI SONATA підтверджено подорожніми листами та авансовими звітами на відшкодування витрат по придбаним ППМ (з доданими розрахунковими документами).

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, під час розгляду справи відповідач не надав до суду доказів, що відбувалося використання водіями витрат позивача на ПММ на свої потреби, що було б підставою для включення вказаних витрат до складу додаткових благ водіїв.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: а) вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств; в) вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув'язненими; г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом; ґ) суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу); д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що витрати Одеського національного морського університету на паливо не є «додатковим благом» вказаних водіїв.

Тобто, з урахуванням зазначеного, Одеський національний морський університет не повинен включати вартість використаного палива, факт списання якого підтверджено належним чином, до складу місячного оподаткованого доходу працівників.

Суд встановив, що відповідно до наказів від 03.09.2014 року № 77 вк/в та від 08.09.2014 року № 78 вк/в лаборантів кафедри «МП» ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 було відряджено до Інституту транспорту і зв'язку для проведення стажування в рамках проекту CITISET.

Протягом 2011-2014 років відповідно до укладеного контракту на виконання спільного проекту TEMPUS: «Комунікаційні та інформаційні технології для забезпечення безпеки та ефективності транспортних потоків: європейсько-російсько-української магістерської та докторської програм по інтелектуальним транспортним системам (CITISET)» Одеський національний морський університет виконував свої зобов'язання по виконанню робіт, їхнього здійснення й правильного менеджменту проведеної роботи. З метою виконання вказаної програми позивач направив до Інституту транспорту і зв'язку м. Рига (Латвія), який також є учасником вказаної програми, лаборантів кафедри «МП» для проходження стажування та збору і аналізу матеріалів для виконання програми «Інтелектуальні транспортні системи». Кошти на вказану поїздку були виділені за рахунок отриманого від гранту.

Про факт витрачення коштів на вказану поїздку було відзвітовано кожним працівником, який був у відрядженні у м. Рига (Латвія) та підтверджено звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, згідно з якими до бухгалтерії надано квитанції за авіаквитки Одеса-Київ-Рига-Київ-Одеса, сплата кур'єрських послуг за доставку документів до посольства Латвійської Республіки в м. Київ, квитанції про страховку, квитанції щодо проживання в готелі та добові.

Відповідно до пп.165.1.11 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються кошти, отримані платником податку на відрядження або під звіт і розраховані згідно із пунктом 170.9 статті 170 цього Кодексу, а також суми компенсаційних виплат в іноземній валюті, що виплачуються відповідно до закону працівникам дипломатичної служби, направленим у довготермінове відрядження.

Посилання відповідача в акті перевірки на пп.165.1.21 п.165.1 ст.165, пп.169.4.1 п.169.4 ст.169 Податкового кодексу України як на підставу донарахування податку на доходи фізичних осіб є необґрунтовані, оскільки суми грошових коштів, вказаних у звітах, не є оплатою за навчання відряджених, а є витратами на переліт, страховку, проживання та добові. Вказані працівники знаходилися в Інституті транспорту і зв'язку м. Рига (Латвія) не з метою підготовки або перепідготовки та отримання освіти, а перебували виключно у відрядженні з метою підвищення кваліфікації.

Суд встановив, що позивач не здійснював витрати по оплаті навчання вказаних працівників, а здійснював витрати, що пов'язані виключно з відрядженням цих працівників (оплата проїзду, проживання, виплата добових).

Таким чином, витрати позивача на відрядження працівників до м. Рига (Латвія) Інституту транспорту і зв'язку для підвищення кваліфікації у рамках проекту CITISET, які підтверджені наданими авансовими звітами із підтверджуючими первинними та розрахунковими документами по оплаті проїзду, оплаті проживання та добові, не є додатковим благом працівників і не включаються до загального місячного оподаткованого доходу фізичних осіб.

Висновок відповідача про визнання витрат на відрядження працівників позивача на загальну суму 129690,10 грн. додатковим благом, включенням його до складу місячного оподаткованого доходу цих працівників та оподаткування податком з доходу фізичних осіб за ставкою встановленою п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, нарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 24795,82 грн. є протиправний.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 02.08.2016 року № належить до скасування.

Суд встановив, що Одеський національний морський університет визнає допущення факту несплати податку з доходів фізичних осіб по причині помилкового перерахування вказаної суми податку на інший рахунок, ніж був визначений для сплати в 2014 році.

Однак, позивач не погоджується із застосованою за вказане порушення штрафною санкцією в сумі 8596,73 грн., тобто в розмірі 75 відсотків від суми нарахованого податку (11462,30 грн.).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п.115.1 ст.115 Податкового кодексу України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

Відповідно до п.116.2 ст.116 Податкового кодексу України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені частиною першою цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Під час розгляду справи відповідач не надав до суду доказів, які підтверджують, що несплата позивачем податку на доходи фізичних осіб у сумі 11462,30 грн. була виявлена податковим органом вдруге або втретє.

Тобто, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що відповідач повинен був застосувати до позивача штраф в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, а саме 11462,30 грн. * 25 %, що становить 2865,57 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 02.08.2016 року № в частині визначення штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб на суму 5731,16 грн. належить до скасування.

Відповідно до п.1.7 Підрозділу 10 Розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Тобто, оскільки суд встановив, що підстав для включення до складу оподаткованого доходу працівників позивача витрат на використане паливо та витрат на відрядження немає, то і відсутні підстави для нарахування військового збору на вказані суми.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 02.08.2016 року № належить до скасування.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-72, 86, 94, 122, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 02.08.2016 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 02.08.2016 року № в частині визначення штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб на суму 5731 (п'ять тисяч сімсот тридцять один) грн. 16 коп.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 02.08.2016 року № .

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь Одеського національного морського університету () суму сплаченого судового збору в розмірі 1907 (одна тисяча дев'ятсот сім) грн. 53 коп.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2017 року.

Суддя М.М. Кравченко