Справа № 553/2897/16-а
Суддя: Кононенко С. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2897/16-а
Провадження № 2-а/553/91/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.12.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі:

головуючого судді - Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ПП роти №4 УНП в м.Полтаві Товтин Володимира Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ПП роти №4 УНП в м.Полтаві Товтин Володимира Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №316307 від 07.08.2016 року, винесену інспектором ПП роти №4 УНП в місті Полтаві Товтином Володимиром Васильовичем.

Ухвалою суду від 06.12.2016 року до участі у справі було залучено, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги пітримав та просив їх задовольнити.

Відповідач - інспектор патрульної поліції роти №4 УПП в Полтавській області Товтин В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та заперечував проти їх задоволення.

В судовому засіданні представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні, надавши письмові заперечення проти позову.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідка інспектора роти №4 УПП у м.Полтава ДПП ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеодоказ, вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 серпня 2016 року інспектор ПП роти № 4 УНП в місті Полтаві Товтин Володимир Васильович виніс відносно позивача ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 316307, тим самим притягнувши позивача до адміністративної відповідальності та застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 07.08.2016 року о 13:55 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Нуundai IX55, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд регульованого перехрестя вулиць А.Кукоби та Панянки на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дану постанову позивач вважає протиправною та незаконною, а тому просив її скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Завданнями і функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 №96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за №4/1) під час несення служби є: розгляд справі про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 7 серпня 2016 року керуючи автомобілем марки Нуundai IX55, державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав в м.Полтаві перехрестя вул.Панянки та вул.Анатолія Кукоби на заборонений сигнал світлофору (жовтий). Чим порушив вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України "Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З метою забезпечення безпеки руху транспортних засобів і пішоходів , у місцях перетину інтенсивних транспортних і пішохідних потоків регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою світлофорів. Необхідність такого регулювання дорожнього руху обумовлена Конвенцією «Про дорожні знаки і сигнали», де визначені основні вимоги до світлофорного регулювання.

Згідно п.8.7.3. ПДР сигнали світ флора мають такі значення:

Г) жовтий - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

Е) червоний сигнал, у тому числі митотивливий , або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

Є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Разом з тим, згідно розділу 34 ПДР України, 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

У місцях, де рух регулюється світлофором, стоп-лінія наноситься з урахуванням забезпечення видимості сигналів світлофора водіями транспортних засобів, які зупинилися.

В пункті 8.10 ПДР, зазначено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо її немає - не ближче 10 метрів до …світлофору, пішохідного переходу, а якщо і вони відсутні - перед перехрещуванню проїзною частиною.

Однак, гр.ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.3 (д) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху проїхавши на заборонений сигнал світлофору.

Відповідальність за дане порушення передбачена ч.2 ст.122 КУпАП: порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника,…- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (425 грн.).

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, поліцейський притягнув гр.ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 гривень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення… Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показанняліи засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...»

Право та порядок використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1 та ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація правопорушення, яка слугує беззаперечним доказом.

Отже, відеозапис, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом, і на якому зафіксовано факт правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження позивача.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інспектор роти №4 Управління патрульної поліції у м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Товтин В.В. при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правого кола і не порушував норм процесуального права.

Інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст.258, 280 КУпАП та 33 КУпАП , що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

Отже, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 69, 71,159-161 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122 ч.1, 247, 251, 252, 268, 276, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ПП роти №4 УНП в м.Полтаві Товтин Володимира Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. Д. Кононенко