Справа № 815/2054/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2054/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача Подокопного С.А. та представника відповідача Шуваєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» (далі ТОВ «Інтертелеком») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 1 грудня 2015 року № .

В обґрунтування позову зазначалось, що посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 10 листопада 2015 року за № 61/28-08-42/30109015/5, в якому, серед іншого, зазначено про порушення позивачем пунктів 2.6 та 2.8 глави 2, пунктів 3.1, 3.2, 3.5 та 3.6 глави 3, п. 5.4 глави 5, пунктів 7.39 та 7.41 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 1 грудня 2015 року № , яким до ТОВ «Інтертелеком» застосовано штрафні санкції у сумі 7697122 грн. 64 коп.. На думку позивача, висновки акта перевірки у вказаній частині не є обґрунтованими, а тому прийняте відповідачем на його підставі податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Інтертелеком» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 1 грудня 2015 року № .

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС в апеляційній скарзі зазначає, що судом при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема п. 2.8 глави 2, пунктів 3.1, 3.2, 3.5 та 3.6 глави 3, п. 5.4 глави 5, пунктів 7.39 та 7.41 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, а також представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 10 листопада 2015 року за № 61/28-08-42/30109015/5, в якому, серед іншого, зазначено про порушення позивачем пунктів 2.6 та 2.8 глави 2, пунктів 3.1, 3.2, 3.5 та 3.6 глави 3, п. 5.4 глави 5, пунктів 7.39 та 7.41 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 1 грудня 2015 року № , яким до ТОВ «Інтертелеком» застосовано штрафні санкції у сумі 7697122 грн. 64 коп..

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачем не доведено порушення ТОВ «Інтертелеком» вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а тому відсутні підстави для застосування до позивача фінансових санкцій.

Так, порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (далі Положення № 637).

Вимоги цього Положення поширюються на юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, у тому числі і на відокремлені підрозділи підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, фінансову санкцію в сумі 6701236 грн. визначено позивачу контролюючим органом за порушення п. 2.6 гл. 2 Положення № 637, що виявилось в не оприбуткуванні підприємством готівки на загальну суму 1340247 грн. 20 коп. по відокремленим підрозділам товариства, зокрема по структурному підрозділу у м. Луганську на суму 419319 грн. 09 коп. за період з 5 травня по 23 червня 2014 року, по структурному підрозділу у м. Донецьку на суму 315861 грн. 04 коп. за період з 5 травня по 15 червня 2014 року та по структурним підрозділам м. Сімферополя та м. Севастополя на загальну суму 605067 грн. 07 коп. за період з 18 квітня по 30 грудня 2014 року. В обґрунтування вказаного висновку контролюючий орган зазначає про відсутність ведення касових книг та оформлення касових ордерів у названих вище підрозділах за відповідні періоди, що є порушенням п. 2.6 гл. 2 названого Положення.

Відповідно до пункту 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Як встановлено матеріалами справи, 5 травня 2014 року генеральним директором ТОВ «Інтертелеком» видано розпорядження за № 908/4-ОД про оперативні зміни в обліку та контролі касових операцій по м. Донецьку, м. Луганську та м. Маріуполю, зі змісту якого вбачається, що під впливом зовнішніх факторів (зона проведення АТО) у підприємства виникли проблеми з інкасацією та отриманням у банківській установі готівкових коштів, та користування банкоматами для видачі заробітної плати співробітникам. З метою запобігання порушень з виплати коштів фонду оплати праці, враховуючи матеріальне становище працівників підприємства у названих регіонах, зобов'язано торгову виручку від реалізації за 05.05.2014 року оприбуткувати до каси регіону та використати для виплати коштів фонду оплати праці шляхом видачі готівкових коштів під звіт співробітнику підприємства ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 42-43).

На виконання наведеного вище розпорядження, співробітником ТОВ «Інтертелеком» ОСОБА_3 через РРО у абонзалі, за операцією «службова видача», зі скриньки РРО отримано готівку у сумі 7773 грн. для виплати заробітної плати працівникам по структурному підрозділу у м. Луганську.

Зазначена обставина підтверджується видатковим касовим ордером на видачу ОСОБА_3 готівки на вказану суму, листом касової книги відокремленого підрозділу за 5 травня 2014 року, відомістю на виплату грошей від 5 травня 2014 року № 166 на суму 7773 грн. щодо отримання коштів для робітників підрозділу, а також авансовим звітом від 5 травня 2014 року № АО-0000926, згідно якого ОСОБА_3 відзвітувалась за видачу коштів, що підтверджено матеріалами справи (т. 1 а. с. 44, 49, 65, 66-67, 68-69).

В подальшому, з 6 травня по 23 червня 2014 року відокремлений підрозділ у м. Луганську працював у штатному режимі. Усі розрахункові операції проводились у відповідності до вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме з використанням РРО та відображення Z-звітів у КОРО, що також підтверджено матеріалами справи (т. 1 а. с. 86-103). Наприкінці робочого дня усі кошти у цьому підрозділі зараховувались на головний рахунок позивача шляхом інкасації, що підтверджується карткою рахунку ТОВ «Інтертелеком», а також документами про інкасацію за період з 6 травня по 23 червня 2014 року на загальну суму 419319 грн. 09 коп. (т. 1 а. с. 77-81, 120-162).

Аналогічна ситуація склалась у структурних підрозділах м. Донецька та м. Маріуполя.

Так, з наданих до матеріалів справи документів вбачається, що 5 травня 2014 року у структурному підрозділі м. Донецька оприбутковані прийняті від населення кошти у сумі 12328 грн.28 коп. (т. 1 а. с. 50-52), а у структурному підрозділі м. Маріуполя - у сумі 3799 грн.25 коп. (т. 1 а. с. 54-55).

На виконання названого вище розпорядження від 5 травня 2014 року № 908/4-ОД, для виплати заробітної плати працівникам по структурним підрозділам м. Донецька та м. Маріуполя, ОСОБА_3 через РРО у абонзалах, за операцією «службова видача», зі скриньок РРО отримано готівку у сумі 12830 грн. 16 коп., з яких 8626 грн. 76 коп. - у абонзалі м. Донецька (т. 1 а. с. 50, 53) та 4203 грн. 40 коп. - у абонзалі м. Маріуполя (т. 1 а. с. 54, 56).

Отримані кошти у сумі 12830 грн. 16 коп. виплачені ОСОБА_3 працівникам структурних підрозділів згідно платіжних відомостей № 165, № 168 та № 170 від 5 травня 2014 року, що підтверджується авансовими звітами про використання коштів від 05.05.2014 року № АО-0000927, від 05.05.2014 року № АО-0000929 та від 06.05.2014 року № АО-0000948 (т. 1 а. с. 57-60, 61-64, 70-74).

В подальшому, з 6 травня по 15 червня 2014 року відокремлені підрозділи у м. Донецьку та м. Маріуполі працювали у штатному режимі. Усі розрахункові операції проводились у відповідності до вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме з використанням РРО та відображення Z-звітів у КОРО (т. 1 а. с. 104-119). Наприкінці робочого дня усі кошти у цих підрозділах зараховувались на головний рахунок позивача шляхом інкасації, що підтверджується карткою рахунку ТОВ «Інтертелеком», а також документами про інкасацію за період з 6 травня по 16 червня 2014 року на загальну суму 315861 грн. 04 коп. (т. 1 а. с. 82-85, 163-182).

Відповідно до пункту 2.8 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

Згідно п. 4.2 гл. 4 цього Положення відокремлені підрозділи підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов'язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами (відомостями), ведуть касову книгу, що видається і оформлюється підприємством - юридичною особою, до складу якого вони входять.

Відокремлені підрозділи підприємств, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) та веденням книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО), але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, касової книги не ведуть.

Системний аналіз наведених вище вимог Положення № 637 призводить до висновку, що у випадках, якщо юридична особа знаходиться на значній відстані (в іншому населеному пункті) від відокремленого підрозділу, який використовує під час розрахунків РРО, необхідність ведення касової книги таким підрозділом вирішується юридичною особою з урахуванням вимог щодо забезпечення оприбуткування готівки, визначених цим Положенням.

Відокремлені підрозділи мають можливість вибору шляхів зарахування готівки на банківські рахунки, одним із яких є здавання готівкової виручки (готівки) до будь-якого банку для її переказу і зарахування на визначені банківські рахунки без оприбуткування в головній книзі цієї юридичної особи.

Для обліку операцій з готівкою у національній валюті, яка проходить через касу юридичної особи, ведеться одна касова книга. Ведення окремої касової книги юридичною особою для структурного підрозділу, що використовує в роботі РРО та здійснення в ній записів щодо оприбуткування готівки такого структурного підрозділу, не передбачено вимогами Положення.

Зазначена позиція знайшла своє відображення в листі Національного банку України від 30 квітня 2014 року № 11-117/1518/5387.

Таким чином, посилання контролюючого органу на обов'язковість ведення касової книги у структурних підрозділах м. Луганська в період з 6 травня по 23 червня 2014 року та м. Донецька в період з 6 травня по 15 червня 2014 року не ґрунтуються на вимогах Положення № 637, оскільки протягом зазначених періодів усі готівкові кошти своєчасно зараховувались на головний рахунок позивача шляхом інкасації, що підтверджується картками рахунку ТОВ «Інтертелеком» по м. Луганську та по м. Донецьку, та свідчить про оприбутковування готівки у головному офісі позивача.

На спростування доводів апелянта щодо не оприбуткування готівки у структурних підрозділах м. Сімферополя та м. Севастополя на загальну суму 605067 грн. 07 коп. за період з 18 квітня по 30 грудня 2014 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається із заперечень відповідача на адміністративний позов (т. 2 а. с. 120-121), а також з апеляційної скарги представника СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС (т. 2 а. с. 153, зворот), за результатами перевірки контролюючим органом встановлено, що директором відділення АР Крим та м. Сімферополь ОСОБА_4 для здійснення виплат, пов'язаних з оплатою праці працівників відділення, в період з 18 квітня по 30 грудня 2014 року неодноразово була отримана готівка з каси підприємства (головна каса м. Одеса) на загальну суму 605067 грн. 07 коп., яка в подальшому не оприбутковувалась в касовій книзі структурного підрозділу м. Сімферополь та м. Севастополь.

Проте, всупереч висновкам відповідача, отримані директором відділення АР Крим та м. Сімферополь ОСОБА_4 протягом названого вище періоду за видатковими касовими ордерами готівкові кошти були своєчасно виплачені працівникам відділення, що підтверджується наданими до матеріалів справи відомостями на виплату грошей, з подальшим оформленням ОСОБА_4 звітів про використання цих коштів (т. 1 а. с. 187-228, 229-250, т. 2 а. с. 1-103).

За таких обставин, висновок контролюючого органу про не оприбуткування підприємством готівкових коштів у названій сумі не є обґрунтованим, що виключає можливість застосування до позивача фінансових санкцій.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення ТОВ «Інтертелеком» оскарженим податковим повідомленням-рішенням відповідача фінансових санкцій в сумі 6701236 грн. за порушення п. 2.6 гл. 2 Положення № 637, що виявилось в не оприбуткуванні підприємством готівки на загальну суму 1340247 грн. 20 коп. по відокремленим підрозділам товариства, є правильним.

За висновками контролюючого органу, перевіркою також встановлено порушення позивачем п. 2.8 глави 2, пунктів 3.5 та 3.6 глави 3, п. 5.4 глави 5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що призвело до перевищення ліміту каси на загальну суму понадлімітної готівки 472649 грн. 42 коп. (т. 1 а. с. 14).

Відповідно до п. 2.8 гл. 2 названого Положення підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Згідно пунктів 3.5 та 3.6 глави 3 Положення у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Видача готівки особам, яких немає в штатному розписі підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу або за окремою видатковою відомістю.

Якщо підприємство (підприємець) надає держателям електронних платіжних засобів послуги з видачі готівки за допомогою платіжного термінала (імпринтера), то на підставі квитанцій платіжного термінала (сліпів) таким підприємством складається видатковий касовий ордер на загальну суму проведених операцій за день та здійснюється відповідний запис у касовій книзі.

Видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.

Якщо видача готівки проводиться за довіреністю, оформленою у встановленому порядку згідно із законодавством України, у тому числі й особи, що не має змоги у зв'язку з хворобою або з інших поважних причин поставити підпис власноручно, то в тексті ордера після прізвища, імені та по батькові одержувача готівки бухгалтер зазначає прізвище, ім'я та по батькові особи, якій довірено одержати готівку. У разі видачі готівки за видатковою відомістю перед підписом про одержання грошей касир робить у ній напис «За довіреністю». Видача готівки за довіреністю проводиться відповідно до вимог, передбачених у пункті 3.5 цієї глави. Довіреність залишається в касира і додається до видаткового касового ордера або видаткової відомості.

Пунктом 5.4 глави 5 Положення встановлено, що кожне підприємство визначає ліміт каси з урахуванням режиму і специфіки його роботи, віддаленості від банку, обсягу касових оборотів (надходжень і видатків) за всіма рахунками, установлених строків здавання готівки, тривалості операційного часу банку, наявності домовленості підприємства з банком на інкасацію тощо:

для підприємств, які мають строк здавання готівкової виручки (готівки) в банк щодня (у день її надходження до каси) або наступного дня від дня її надходження до каси, - у розмірах, що потрібні для забезпечення їх роботи на початку робочого дня, але не більше розміру середньоденного надходження готівки до каси (за три будь-які місяці поспіль з останніх дванадцяти);

для підприємств, які мають строк здавання готівкової виручки (готівки) в банк, передбачений підпунктом «в» пункту 5.1 цієї глави, - у розмірах, що залежать від установлених строків здавання готівкової виручки (готівки) та її суми, але не більше п'ятикратного розміру середньоденних надходжень готівки (за три будь-які місяці поспіль з останніх дванадцяти);

для підприємств, ліміти каси яким установлюються згідно з фактичними витратами готівки (крім виплат, пов'язаних з оплатою праці, стипендій, пенсій, дивідендів), - не більше розміру середньоденної видачі готівки (за три будь-які місяці поспіль з останніх дванадцяти).

Підприємства, у яких відповідний середньоденний показник, обчислений на підставі касових оборотів (додаток 8), дорівнює нулю або не більше десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, можуть встановлювати ліміт каси в розмірі, що перевищує обчислений середньоденний показник, але не більше десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вищезазначені вимоги цього пункту не поширюються на небанківські фінансові установи та оператори поштового зв'язку.

Небанківські фінансові установи та оператори поштового зв'язку самостійно визначають порядок розрахунку ліміту каси з урахуванням особливостей діяльності та режиму роботи цих установ, обсягу готівкових надходжень (видатків), строків здавання готівки тощо і на підставі зазначеного встановлюють розмір ліміту каси. Таблицю «Касові обороти», зазначену в додатку 8 до цього Положення, небанківські фінансові установи та оператори поштового зв'язку не заповнюють.

За висновками контролюючого органу, ліміт каси, відповідно до наказу по підприємству від 30 грудня 2013 року № 2942-ОД (каса підприємства за адресою м. Одеса, проспект Олександрівський, 43), встановлений з перевищенням граничних розмірів, передбачених п. 5.4 глави 5 Положення № 637. При цьому для розрахунку ліміту каси відповідачем прийняті надходження по касі структурного підрозділу (м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 100/1) за період з вересня по листопад 2013 року, а не надходження до каси підприємства. За розрахунками апелянта, фактичне надходження готівки до каси підприємства за вказаний період складає 182169 грн. 73 коп. (кількість робочих днів - 62 дня), а тому граничний розмір розрахунку ліміту залишку готівки у касі підприємства (м. Одеса, проспект Олександрівський, 43) відповідно до фактичних надходжень готівки вважається на рівні 2938 грн. 22 коп. (182169 грн. 73 коп./62 робочих дня). Відповідачем зазначено, що оскільки граничний розмір ліміту залишку готівки у касі ТОВ «Інтертелеком» вважається на рівні 2938 грн. 22 коп., позивачем відповідно до п. 2.8. гл. 2 Положення перевищено ліміт каси за період з 1 січня по 31 березня 2014 року на загальну суму 383379 грн. 22 коп..

Проте, всупереч висновкам контролюючого органу, матеріалами справи встановлено, що у м. Одесі у позивача є декілька залів обслуговування абонентів - центрів продажів, що приймають готівкові кошти від населення.

Як зазначено вище, відповідно до вимог п. 5.4 гл. 5 Положення № 637, кожне підприємство визначає ліміт каси з урахуванням режиму та специфіки його роботи, віддаленості від банку, обсягу касових оборотів за усіма рахунками, а також встановлених термінів здавання готівки.

При визначені розрахунку ліміту залишку готівки по касі у м. Одесі, позивач виходив з того, що у ті дні, коли з будь-яких причин із центрів продажів не буде проведено інкасацію, грошові кошти обов'язково будуть інкасовані у головну касу підприємства, що має належним чином обладнане приміщення для зберігання готівки.

Отже, в розрахунок ліміту каси було включено надходження готівки за всіма касовими рахунками по центрам продажів у м. Одесі, які не є відокремленими підрозділами в структурі підприємства, що згідно довідки-розрахунку від 30 грудня 2013 року складає 90296 грн. 64 коп. (зали обслуговування у м. Одесі за адресами: просп. Олександрівський, 43; вул. М. Арнаутська, 100/1; вул. М. Арнаутська, 100/7; вул. М. Арнаутська, 70; вул. Рішильевська, 44/46, 21 та вул. Рішильевська, 44/46, 22) (т. 2 а. с. 88).

Таким чином, позивачем визначено ліміт каси, що не перевищує середньоденне надходження по усім центрам продажів та дорівнює середньоденному надходженню найбільшого з них у сумі 20827 грн. 41 коп., а саме по абонзалу за адресою вул. М. Арнаутська, 100/1, який розраховувався за три місяці поспіль у відповідності до вимог Положення (за період з вересня по листопад 2013 року) (т. 2 а. с. 86, 87).

При цьому, згідно п. 5.2 гл. 5 Положення контролюючий орган не може самостійно визначати касову політику підприємства, оскільки названою нормою передбачено, що встановлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підстави розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі, що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою).

З урахуванням викладеного, висновок СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС в частині визначення ТОВ «Інтертелеком» понадлімітної готівки у сумі 383379 грн. 22 коп. за період з 1 січня по 31 березня 2014 року, є помилковим.

Суд відхиляє також доводи апелянта щодо понадлімітної готівки у касі позивача на суму 89270 грн. 20 коп., що полягає у видачі готівкових коштів з кас підприємства ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, на думку відповідача, не підтверджені підписом одержувачів цих готівкових коштів, оскільки в матеріалах справи містяться довіреності від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на отримання заробітної плати та інших трудових виплат у бухгалтерії ТОВ «Інтертелеком», а також видаткові касові ордери, в яких є підписи осіб, що отримали ці кошти (т. 2 а. с. 89-103).

Посилання відповідача на порушення оформлення окремих розрахункових документів, зокрема на те, що не в усіх видаткових ордерах в графі «Додатки» вказано номер та дату довіреності, за якою отримано кошти, не є підставою вважати такі суми понадлімітними у касі позивача.

Крім того, оскарженим податковим повідомленням-рішенням відповідача до ТОВ «Інтертелеком» застосовано штрафні санкції за порушення пунктів 3.1 та 3.2 глави 3, пунктів 7.39 та 7.41 глави 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні з підстав проведення готівкових розрахунків без надання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем коштів, на загальну суму 50587 грн. 80 коп..

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Положення № 637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Касові операції, що проводяться відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оформляються згідно з вимогами цього Закону.

Пунктами 7.39 та 7.41 Положення передбачено, що під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

В обґрунтування висновку про порушення підприємством названих вище вимог Положення, СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС зазначає, що готівкові розрахунки проведено позивачем без надання одержувачами коштів платіжних документів (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), перелік яких наведено в таблиці у запереченнях відповідача на адміністративний позов.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, наведені у таблиці документи є авансовими звітами про використання коштів, до яких додавалися документи, що підтверджують понесені підзвітною особою витрати, а саме дозволяють чітко визначити продавця товарів чи послуг за його реквізитами, суму, що була сплачена за такі товари та послуги, та номенклатуру цих товарів чи послуг.

За таких обставин, контролюючим органом не доведено факт порушення позивачем пунктів 3.1 та 3.2 глави 3, пунктів 7.39 та 7.41 глави 7 Положення № 637.

На підставі частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на приписи наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання (застосовані фінансові санкції), презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Із врахуванням встановлених обставин справи, а також наведених вище вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 1 грудня 2015 року № , яким до ТОВ «Інтертелеком» застосовано штрафні санкції у сумі 7697122 грн. 64 коп., є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 6 лютого 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко