Справа № 813/4275/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року № 813/4275/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача Фостяка О.Я.,

представника відповідача 1 Кіх О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» (надалі - ТзОВ «Західуніверсал плюс», позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач 1), Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідач 2), в якій позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про застосування фінансових санкцій №35/4000/38172052 від 28 жовтня 2016 року;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № від 31 жовтня 2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення про застосування до позивача штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення контролюючого органу є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що павільйон за адресою: м.Львів, пр.Чорновола,45 належить позивачу та використовується останнім на підставі договору оренди земельної ділянки укладеного з Львівською міською радою. Також, позивачу належить та використовується за призначенням торгівельний павільйон за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 57, відповідно у якого наявна ліцензія №16130547.25/1783 від 25.03.2016 року на роздрібну торгівлю алкогольними напоями у павільйоні за адресою м.Львів, пр.Чорновола, 57, і саме за цією адресою здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями. Вищезазначені павільйони знаходяться поряд один з одним. Відтак, у зв'язку з періодичними труднощами у доставці та розвантаженні товару у торгівельних павільйонах ТзОВ «Західуніверсал плюс» за адресами: м.Львів, пр.Чорновола, 45 та м.Львів, пр.Чорновола,57 з метою забезпечення належного стану зберігання та обліку товарно-матеріальних цінностей директором ТзОВ «Західуніверсал плюс» прийнято розпорядження №1 від 05.01.2016 року. Зокрема, вищевказаним розпорядженням розписані процедурні питання зберігання товару та місця його подальшої реалізації. Таким чином, на переконання позивача, висновки працівників податкового органу стосовно порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» абсолютно безпідставним, особливо зважаючи на той факт, що роздрібна торгівля алкогольними напоями за адресою перевірки взагалі не здійснюється і не здійснювалася, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги, викладені у позовній заяві підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 - Головне управління ДФС у Львівській області у судовому засіданні проти позову заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов. Зазначила, що проведеною фактичною перевіркою підприємства з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, яка проводилася за адресою: м.Львів, пр.Чорновода, 45, встановлено факт зберігання ТзОВ «Західуніверсал плюс» в кіоску алкогольних напоїв (пиво) згідно додатку №1 до акту перевірки. Довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру до перевірки не представлено. Накладних на отримання алкогольних напоїв, що знаходилися на зберігання в кіоску до перевірки не представлено. Вважає рішення контролюючого органу зокрема, про застосування до позивача штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення правомірними, підставними та такими, що належить залишити в силі. З врахуванням вищевикладеного, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач 2 - Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки). Жодних заперечень на позовну заяву, пояснень від відповідача 2 не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача 1, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, із наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2016 року працівниками Головного управління ДФС у Львівській області на підставі направлень №682, №683 від 11.10.2016 року здійснено перевірку ТзОВ «Західуніверсал плюс» з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у торгових приміщеннях (магазині) за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 45 за результатами якої складено акт від 18.10.2016 року №13/244/4000/38172052.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке полягало у зберіганні в приміщенні за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 45 пива на загальну суму 1470,05 грн. за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та за умови невнесення згаданого приміщення до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягало у відсутності обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації.

28.10.2016 року ГУ ДФС у Львівській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій №35/4000/38172052, яким позивачу нараховано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн., за зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання не внесеному до Єдиного реєстру (порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

31.10.2016 року Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу нараховано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 2 940,10 грн. за відсутність товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Позивач не погоджуючись із прийнятими рішеннями звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (надалі - Закон №481-95-ВР).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ліцензія (спеціальний дозвіл) документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною 12 статті 15 Закону №481-95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до абз. 13 статті 1 цього ж Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування. Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (абз. 25 ст. 1 Закону № 481-95-ВР).

Відповідно до ст.15 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру. Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням

місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 грн.

Згідно п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Судом встановлено, що павільйон за адресою: м.Львів, пр.Чорновола,45 та павільйон за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 57 належить ТзОВ «Західуніверсал плюс» та використовується останнім на підставі договору оренди землі від 30.09.2013 року (оренда земельної ділянки за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 45), договору оренди землі від 30.09.2013 року (оренда земельної ділянки за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 57), додаткових угод від 20.07.2015 року, паспортів прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Окрім цього, у ТзОВ «Західуніверсал плюс» в наявності є ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер ліцензії 16130547.25/1783 від 25.03.2016 року (строк дії ліцензії з 04.04.2016 року по 03.04.2017 року). Місце здійснення торгівельної діяльності суб'єкта підприємницької діяльності - м.Львів пр.Чорновола, 57, павільйон.

Суд акцентує увагу, що згідно долучено до матеріалів справи розпорядження №1 від 05.01.2016 року, вбачається, що між працівниками ТзОВ «Західуніверсал плюс» відповідальні за отримання та облік товарно-матеріальних цінностей у торгівельних павільйонах за адресами:

м.Львів, пр.Чорновола, 45 та м.Львів, пр.Чорновола, 57 узгоджуються графіки постачання товару з урахування вільних приміщень (площ) у павільйонах.

Окрім цього, у вищевказаному розпорядженні зазначено, що у випадках завезення товару постачальниками і неможливості його негайного розміщення у відповідному павільйоні - забезпечити тимчасове розміщення ТМЦ в приміщеннях іншого павільйону з подальшим невідкладним переміщенням їх до належного павільйону. Облік та реалізація ТМЦ проводиться виключно у павільйонах, які дотримувачами та мають ліцензії на торгівлю відповідними групами товарів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зберігання ТзОВ «Західуніверсал плюс» в павільйоні за адресою м.Львів, пр.Чорновола, 45 алкогольних напоїв (пиво) згідно додатку №1 до акту перевірки від 18.10.2016 року №13/244/4000/38172052 не підтверджує безпосередньо факт реалізації вищевказаної продукції. Більше того, розпорядженням №1 від 05.01.2016 року прямо передбачено можливість тимчасового розміщення ТМЦ в приміщеннях іншого павільйону з подальшим невідкладним переміщенням їх до належного павільйону.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Частиною 1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв'язку з чим, рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про застосування фінансових санкцій №35/4000/38172052 від 28 жовтня 2016 року та податкове повідомлення-рішення Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № від 31 жовтня 2016 року слід визнати протиправними і скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 24, 69-72, 86, 87, 94, 128, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про застосування фінансових санкцій №35/4000/38172052 від 28 жовтня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № від 31 жовтня 2016 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» () частину судових витрат по сплаті судового збору у сумі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» () частину судових витрат по сплаті судового збору у сумі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 лютого 2017 року.