Справа № 490/10735/16-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/10735/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови АР №155809 від 29.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач 29.10.2016р. керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_3 пред'явив співробітникам патрульної поліції страховий поліс №АК/1074437, тому, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Суд скасував оскаржену постанову серії АР №155809 від 29.10.2016 року та закрив провадження по адміністративній справі.

Не погоджуючись з постановою суду, представником відповідача подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 жовтня 2016 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_2 в м.Миколаєві по пр. Героїв України,77, при оформленні "ДТП без потерпілих", не мав при собі (не пред'явив) поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1г, 2.4а ПДР України.

Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції у м. Миколаєві серії АР №155809, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в постанові патрульної поліції суть адміністративного правопорушення - не мав при собі та не пред'явив поліс обов'язково страхування - не відповідає фактичним обставинам справи, а отже не може вважатися правомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за інкримінуєме йому правопорушення. Також, своє рішення суд мотивував тим, що з наданого представником відповідача до суду відеозапису вбачається, що робітники патрульної поліції лише о 16-58 год. спитали позивача про наявність у нього страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тоді як постанова складена відносно нього о 16-30 годин. Крім того, через 20 хвилин, знайомим позивача було привезено і позивачем пред'явлено працівникам патрульної поліції страховий поліс № АК/1074437, яким автомобіль позивача був застрахований (сплачено страховий платіж) о 8.00 год. 29 жовтня 2016 року, але строк його дії починається з 00.00 год. 30 жовтня 2016 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені в Законі України "Про дорожній рух".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про дорожній рух", законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно ч. 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Статтею 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2016 року позивач став учасником дорожньо-транспортної пригоди, при оформлені матеріалів ДТП працівниками поліції встановлено, що о 16год. 30хв. водій ОСОБА_1 не мав при собі поліс обов'язкового страхування.

Однак, о 17год. 20хв. 29 жовтня 2016 року знайомим позивача було привезено і позивачем пред'явлено працівникам патрульної поліції страховий поліс № АК/1074437. Але, з копії даного полісу вбачається, що строк його дії починається з 00-00 год. 30 жовтня 2016 року.

Таким чином, можна дійти висновку, що на час складання оскаржуваної у даній справі постанови серії АР №155809 - 29 жовтня 2016 року, наданий поліс був нечинним.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріали справи свідчать, та сторонами не оспорюється, що в даному випадку, ОСОБА_1 не було надано на вимогу поліцейського чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що на думку колегії суддів є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 статті 126 КУпАП винесена правомірно та у встановленому законом порядку.

Тому, у зв'язку з зазначеним, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, при розгляді справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, які суд першої інстанції також вважав встановленими, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постановлене судове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2016 року - скасувати, та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова