Справа № 202/8076/16-а
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/8076/16-а
Провадження № 2-а/202/34/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Голін Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та отримує пенсію як інвалід з дитинства третьої групи. На початку липня 2016 року отримала повідомлення від відповідача про припинення виплати пенсії. Для з'ясування причин припинення виплат пенсії надіслала відповідачу звернення, на яке отримала відповідь, що у зв'язку із тим, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених ЗУ "Про державну службу" призначена їй пенсія не виплачується. Посилаючись на ст. ст. 8, 30 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ст. ст. 4, 36 ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" просить визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо припинення виплати пенсії, як інваліду з дитинства третьої групи з 01 липня 2016 року неправомірними та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську поновити виплату пенсії як інваліду з дитинства третьої групи з 01 липня 2016 року та виплачувати в подальшому на період, встановлений медико-соціальною експертною комісією.

В судове засідання позивач не з'явився. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі мотивуючи тим, що позивач на час звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську продовжувала працювати на посаді державного службовця, у зв'язку з чим, на неї поширюється положення ст. 47 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою передбаченого, що тимчасово, у період роботи з 1 січня по 31 грудня 2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, зокрема ЗУ "Про державну службу" призначені пенсії не виплачуються.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді державної служби начальника відділу звітності про виконання місцевих бюджетів управління консолідованої звітності, що підтверджується довідкою від 30.01.2017 року №03-08/67-712 складеною начальником відділом кадрової мобілізаційної роботи, запобігання та виявлення корупції. Вказаний факт також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії БТ-І № 9858089, згідно якого позивача призначено на посаду начальника відділу звітності про виконання місцевих бюджетів управління консолідованої звітності з 08.12.2011 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 18.11.2016 року, в якій просила надати роз'яснення щодо припинення виплати пенсії по інвалідності.

У своїй відповіді від 01.12.2016 року № 1190/03/21 Лівобережне обєднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську зазначило, що виплата пенсії ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи було припинено у зв'язку з тим, що такі виплати не відповідають законодавству, а саме Закону України від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до статті 47 ЗУ України " Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. №911-VIII, який набрав чинності 01 січня 2016 року, абзац 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в такій редакції: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, з 01 січня 2016 року змінилися підстави, за яких припиняється виплата пенсія особам, які працюють, крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, замість умови роботи пенсіонера на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу», зазначено умову роботи особи на посадах та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу».

Крім цього, згідно Законом України від № 1774-VIII від 06.12.2016 " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набрав чинності 1 січня 2017 року, абзац 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» змінено, та викладено в такій редакції: Тимчасово по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 9 жовтня 1979 року по справі «Ейрі проти Ірландії», де суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що внесені Законом №911-VІІІ від 24.12.2015 зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порушують його право на отримання пенсії, що суперечить ст. 46 Конституції України, оскільки вирішення питання про конституційність вказаного Закону належить до юрисдикції Конституційного Суду України.

Таким чином, оскільки позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та не належить до визначених законодавством пільгових категорій громадян, дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо припинення виплати пенсії позивачу є правомірними.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 4,8, 11,71, 122, 160-163 КАС України, ст. 47 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г.В. Бєсєда