Справа № 813/4116/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року № 813/4116/16

об 14 год., 51 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/4116/16 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник - не прибув
до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, представник - не прибув за участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», представник - не прибув
про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, за участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у якому із врахуванням уточнень до позовних вимог просив зобов'язати відповідача скасувати нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору на суму анульованої заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 07.11.2007 року № 629/4-010.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2007 року між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 629/4-010, відповідно до якого банк надав позивачу кредит в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних та комісій з кінцевим строком погашення 06.11.2022 року.

На момент укладення договору курс долара НБУ щодо гривні становив 5,05 гривень за 1 долар США, який на той час майже не відрізнявся від ринкового курсу долара щодо гривні та протягом тривалого часу був стабільним.

01.07.2015 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін №1 до вищевказаного договору відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до цього договору, якщо позивач починаючи з дати укладення даного договору до 31.12.2015 року внесу одноразовий платіж у розмірі 6337,00 доларів США то він набуває права на анулювання заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 07.11.2007 року № 629/4-010 у розмірі внесеної ним суми платежу, що включає заборгованість по кредиту, процентах та комісіях.

03.07.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» здійснено анулювання заборгованості за договором кредиту від 07.11.2007 року №629/4-010.

Однак, у лютому 2016 року позивач отримав повідомлення про необхідність з'явитися у Стрийську ОДПІ, де йому було роз'яснено, що у відповідності до чинного законодавства він повинен сплатити податок з суми прощеного боргу та військовий збір, а також вручено номери рахунків, на які слід здійснити оплату.

З таким нарахуванням позивач не погодився, оскільки вважає, що не отримав ніякого додаткового блага, виходячи з наступного.

В кінці 2008 року, як наслідок фінансової кризи, курс долара США відносно гривні зріс до 8,00 гривень за 1 долар США. У 2014 році курс долара почав зростати знову. На початку 2015 року курс долара США відносно гривні зріс до 21,00 гривні за 1 долар США. Таким чином, беручи в кредит 40000,00 доларів США позивач розраховував сплатити банку близько 200000,00 гривень тіла кредиту, а також додаткові платежі відповідно до умов договору. У зв'язку зі зростом курсу долара США відносно гривні та анулюванням частини заборгованості позивач сплатив банку 33663,00 доларів США, а саме близько 350000,00 гривень тіла кредиту. Витрати на погашення кредиту тільки збільшувалися. Тому, з урахуванням анульованої частини боргу позивач не отримав жодної вигоди, навпаки погасивши тіло кредиту без врахування прощеної суми боргу, переплатив кредитору близько 150000,00 гривень. За наявності реальної можливості оцінити збитки, які будуть спричинені зростом курсу долара США відносно гривні, позивач б не укладав кредитного договору.

Позивач вважає неправомірним нарахування йому податку та збору на суму анульованої заборгованості, оскільки сума основного боргу перерахована в гривню за курсом НБУ станом на 01.01.2014 року становить 319720,00 гривень, а частина основної суми кредиту, яку він фактично сплатив банку становить 350000,00 гривень, а отже прощена сума боргу не може в цьому випадку вважатися додатковим благом.

Позивача в судове засідання не прибув, подав через канцелярію суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві, справу розглядати без його участі.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог повністю з підстав, що від ПАТ «Укрсоцбанк» надійшла інформація про отримане додаткове благо, яке відповідно до встановленої ознаки « 126» підлягає до оподаткування податком па доходи фізичних осіб в розмірі 15%(20%) та сплаті військового збору в розмір 1,5%.

В даному випадку ПАТ «Укрсоцбанк» згідно чинного законодавства України виступає в якості податкового агента, на якого покладається обов'язок щодо визначення та подання до органів ДФС інформації про отримані громадянами додаткові блага, які підлягають до оподаткування податком на доходи фізичних осіб в розмірі 15%(20%).

Стрийська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області відповідно до вимог Податкового кодексу України після отримання даної інформації, повідомляє громадян про виникнення в останніх обов'язку щодо сплати податку з доходів фізичних осіб та вживає заходів щодо їх сплати в добровільному або примусовому порядку.

Так, громадянином ОСОБА_1 самостійно подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік (№ від 25.02.2016 року).

Позивач, як платник податків не вжив жодних заходів для погашення самостійно задекларованого, відповідно і узгодженого податкового зобов'язання.

Інспекцією на виконання вимог Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу від 03.11.2016 року №16090-17.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав суду клопотання в якому просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, у письмових поясненнях вказав, що 03.07.2015 року між банком та позивачем укладено договір про внесення змін №1 до договору відновлювальної кредитної лінії № 629/4-010 від 07.11.2007 року про проведення реструктуризації кредиту. Банк повідомив позичальника, що у разі проведення цієї реструктуризації кредиту ОСОБА_1 виникає обов'язок щодо сплати податків, а саме: «Умови щодо повідомлення Позичальника про анулювання (прощення) та його обов'язок самостійно відобразити їх у річній декларації, відповідно до вимог Податкового кодексу України, зазначаються у відповідній заяві», просив справу розглядати без участі представника банку.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

03.11.2016 року Стрийською об'єднаною державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області виставлено ОСОБА_1 корінець податкової вимоги форми «Ф» № 16090-17, згідно якого загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями станом на 02.11.2016 року становить: 24097,94 грн., у тому числі за основні платежі - 24097,94 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 цього ж Кодексу, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 54.1. ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1. ст. 57 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3. ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

В обґрунтуванні позовних вимог позивачем надано суду копії:

- договору відновлювальної кредитної лінії № 629/4-010 від 07.11.2007 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних та комісій з кінцевим строком погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06.11.2022 року.

- договору про внесення змін № 1 до Договору відновлювальної кредитної лінії № 629/4-010 від 01.07.2015 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, відповідно до якого, якщо позивач починаючи з дати укладення даного договору до 31.12.2015 року внесу одноразовий платіж у розмірі 6337,00 доларів США то він набуває права на анулювання заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 07.11.2007 року №629/4-010 у розмірі внесеної ним суми платежу, що включає заборгованість по кредиту, процентах та комісіях.

Судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 самостійно подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік (№).

На підставі поданої позивачем декларації виникло податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 15% (20%) та військового збору в розмірі 1,5 %, які позивач повинен був сплатити до 01.08.2016 року.

З цих же підстав судом не враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки позивачем самостійно задекларовано суму податку/збору що підлягає сплаті, відтак згідно п. 57.1. ст. 57 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 56.11. ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем було зроблено частково.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, за участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зобов'язання вчинити дії, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 06.02.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.