Справа № 127/17185/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/17185/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

07 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що представник позивача 09.06.2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з адвокатським запитом щодо підстав припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_4 на пільгових умовах (а.с. 26-27).

З відповіді управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 21.06.2016 року вбачається, що пенсія позивачу була призначена з врахуванням документів, в яких містяться неправдиві відомості, тому згідно рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 11 від 15.04.2015 р. було припинено з 01.04.2015 року виплату пенсії ОСОБА_4, до винесення вироку. Так, вироком суду було встановлено, що трудова книжка та довідка, на підставі яких була призначена пенсія позивачу, містять неправдиві відомості та є завідомо підробленими. Оскільки інших документів про стаж роботи позивача в матеріалах справи немає, тому відсутні підстави для відновлення виплати йому пенсії (а.с. 28-29).

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно припинено виплату пенсію позивачу. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

- громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, та інші особи, передбачені цим Законом;

- іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні, на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 44 вищевказаного Закону зазначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з метою призначення пенсії, ОСОБА_4 було надано копію трудової книжки, згідно записів в якій він працював з 16.06.1971 року по 28.09.1996 року в «артели старателей «Приполярне» м. Івдель Свердловської області.

Для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах також надано довідку «артели старателей «Приполярне» № 2176 від 30.09.1996 року, уточнюючу особливий характер роботи, згідно якої ОСОБА_4 повний робочий день працював з 16.06.1977 року по 28.09.1996 року в виробництві видобутку дорогоцінних та кольорових металів підземним методом слюсарем по ремонту та обслуговуванню технологічного обладнання, а також машиністом ел. комбайна, що надавало право на призначення пенсії по Списку №1. В довідці зазначено, що підставою для видачі довідки є особова картка форми Т-2.

На підставі наданих документів, ОСОБА_4 було призначено пенсію на пільгових умовах, зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, 07.04.2015 року управлінням отримано Повідомлення про підозру від 26.03.2015 року, згідно якого слідчий ВРЗ у СГД СВ ВМВ УМВС України Вінницькій області, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, повідомив ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - використанні завідомо підробленого документа та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненому, у великих розмірах (у зв'язку з наданням для призначення пенсії недостовірних документів) (а.с. 14-17).

З огляду на те, що ОСОБА_4 призначено пенсію з врахуванням документів, в яких містяться неправдиві відомості, відповідно, до рішення Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 11 від 15.04.2015 року було припинено з 01.04.2015 року виплату пенсії ОСОБА_4, до винесення вироку (а.с.30).

Вироком Вінницького міського суду від 25.04.2016 року у кримінальній справі № 127/7547/15-к, який набрав чинності, встановлено, що ОСОБА_4, переслідуючи корисливий мотив, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння коштами, ввів в оману співробітників управління Пенсійного фонду України в м Вінниці, надавши для призначення пенсії завідомо підроблені документи.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що як встановлено з вироку від 25.04.2016 року, відповідно до довідки №2176 від 30.09.1996 року уточнюючої пільговий характер роботи, яка була надана ОСОБА_4 для призначення пенсії з якої видно, що ОСОБА_4 працював під землею повний робочий день з 16.07.1971 року по 28.09.1996 рік, що складає 25 років 3 місяці 12 днів у виробництві з добування дорогоцінних і кольорових металів шахтним способом під землею з повним робочим днем слюсарем по ремонту та обслуговуванню технологічного устаткування в артелі старателів «Приполярьє» в м. Івдель Свердловської області.

Однак, повідомлення Вінницької установи відбування покарань УДПтС України у Вінницькій області №4/1136 від 16.02.2015 року видно, що ОСОБА_4 засуджений 05.04.1989 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в ред. 1960 року на 4 роки позбавлення волі ВТК суворого режиму з конфіскацією особистого майна. У Вінницькому слідчому ізоляторі (№1) перебував з 02.08.1988 року по 30.03.1989 року. Вибув 30.03.1989 року до Стрижавської ВК (№81) Вінницької області для подальшого відбування покарання (а.с.25)

Довідкою Стрижавської ВК УДПтС України у Вінницькій області (№81) підтверджено, що ОСОБА_4 відбував покарання в Стрижавській ВК №81 за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 26.01.1989 року за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в ред. 1960 року) у вигляді 4 раків позбавлення волі з конфіскацією майна, 19.11.1990 року був етапований до Кежемського УМСТУ МВД РСФСР (а.с.24).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_4 не міг одночасно відбувати покарання у вигляді позбавлення волі в Україні та працювати в Російській Федерації артелі старателів «Приполярьє» на роботі, що дає право на призначення йому пенсії на пільгових умовах, що також підтверджується вироком Вінницького міського суду Вінницької області.

Крім того, відповідно до висновку експерта №408-П від 24.12.2014 року встановлено, що відбиток печатки «Артіль старателів «Приполярьє», який міститься у наданому на дослідження документі: «Справка уточняющая особый характер работы труда необходимыедля назначения льготной пенсии от 30.09.1996 №2176, видана на имя ОСОБА_4 предприятием Артель старателей «Приполярьє» нанесене кліше, що виготовлений з дотриманням фабричних технологій. Відбитки печатки «Артель старателей «Приполярьє», які містяться у наданому на дослідження документі: «Справка о заработной плате ОСОБА_4 от 30 сентября 1996 №134 нанесені не однією і тією ж печаткою "Артіль старателів «Приполярьє», а різними (а.с.58-80).

Тобто, враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що довідки які надані позивачем до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці для призначення пенсії на пільгових умовах носять не достовірні дані, а тому за основу для призначення пенсії позивачу не можуть братися зо основу.

Також суд звертає увагу на те, що вироком Вінницького міського суду від 25.04.2016 року у кримінальній справі № 127/7547/15-к стягнуто з ОСОБА_4 на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці 325 416,00 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином, а саме з переплаченої пенсії ОСОБА_4, яка була нарахована на підставі наданих недостовірних документів.

Крім того, до суду апеляційної інстанції позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів які б підтвердили факт трудового стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Що стосується моральної шкоди, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позов в цій частині задоволенню не підлягає у зв'язку з недоведеныстю.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що причинного зв'язку хвороби позивача з діями (бездіяльність) відповідача, з зазначеного документу не вбачається. Інших доказів завдання моральної шкоди, позивачем надано не було. Таким чином, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийняте рішення відповідачем про припинення виплати пенсії позивачу є правомірним та прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів щодо протиправності та необґрунтованості оскаржуваного рішення.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені позову вдмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 лютого 2017 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.