Справа № 802/1768/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1768/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Стаднік Л.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача (апелянта): Охрімовського Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи.

31 січня 2017 року до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. 1808/17) від позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу про проведення перевірки від 26.08.2016 № 1059 та на підставі направлення від 20.09.2016 № 399, виданих Вінницькою ОДПІ, державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Вінницької ОДПІ проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати підприємцем податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт № 1037/1305/НОМЕР_1 від 10.10.2016, яким встановлено порушення п.п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині невірного нарахування суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в звітний період.

На підставі вказаного акту Вінницькою ОДПІ винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 21.10.2016 на суму 23502,60 грн. (сума донарахованого єдиного соціального внеску) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 21.10.2016 в сумі 2350,26 грн (а.с. 35-36 т. 1).

Не погоджуючись із вказаними вище вимогою та рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Згідно з п. 1-4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Під час проведення контролюючим органом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_4, в порядку та строки передбачені Законом № 2464-VI, відповідачу подано річний звіт із зазначенням в ньому отриманої у 2015 році помісячно суми чистого оподатковуваного доходу: січень 2015 року - 457,15 грн.; лютий 2015 року - 2734,00 грн.; березень 2015 року - 1432,24 грн.; квітень 2015 року - 1652,35 грн.; травень 2015 року - 961,23 грн.; червень 2015 року - 2691,86 грн.; липень 2015 року - 1694,46 грн.; серпень 2015 року - 678,95 три.; вересень 2015 року - 1352,31 грн.; жовтень 2015 року -562,98 грн.; листопад 2015 року - 678,95 грн.; грудень 2015 року - 91156,92 грн., в якому загальна сума чистого оподатковуваного доходу отриманого позивачем у 2015 році склала 106053,40 грн.

Так, помісячний розрахунок суми єдиного внеску здійснений та задекларований ФОП ОСОБА_4 виглядає наступним чином: січень 2015 року - 457,15 грн. * 34,7% = 158,63 грн.; лютий 2015 року - 2734,00 грн. * 34,7% = 948,70 грн.; березень 2015 року - 1432,24 грн. * 34,7% = 496,99 грн.; квітень 2015 року - 1652,35 грн. * 34,7% = 573,37 грн.; травень 2015 року - 961,23 грн. * 34,7% = 333,55 грн.; червень 2015 року - 2691,86 грн. * 34,7% = 934,08 грн.; липень 2015 року - 1694,46 грн. * 34,7% = 587,98 грн.; серпень 2015 року - 678,95 три. * 34,7% = 235,60 грн.; вересень 2015 року - 1352,31 грн. * 34,7% = 469,25 грн.; жовтень 2015 року -562,98 грн. * 34,7% = 195,35 грн.; листопад 2015 року - 678,95 грн. * 34,7% = 235,60 грн.; грудень 2015 року - 91156,92 грн * 34,7% = 8128,82 грн., що в загальному за рік складає 13297,92 грн.

Визначаючись з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі щодо правомірності розрахунку щомісячної суми чистого оподатковуваного доходу отриманого позивачем протягом 2015 року шляхом ділення загальної суми чистого оподатковуваного доходу отриманого позивачем у 2015 році (106053,40 грн.) на 12 календарних місяців для визначення бази нарахування єдиного внеску, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Порядок та механізм нарахування середньомісячного річного оподатковуваного доходу та щомісячної суми чистого оподатковуваного доходу із нарахування суми єдиного соціального внеску не є тотожними та регулюється різними нормативно-правовими актами. Вказані поняття є різними також за своєю правовою природою.

Як вказує в своїй апеляційній скарзі відповідач, у випадку виникнення сумнівів щодо визначення помісячної суми чистого оподатковуваного доходу як бази для нарахування єдиного соціального внеску слід застосовувати розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу.

Судова колегія не погоджується з такою позицією податкового органу та зазначає, що ст. 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами ст.ст. 8, 9, 10 Податкового кодексу України визначається вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, і в цьому переліку немає єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, сфера дії Податкового кодексу України не поширюється на правовідносини пов'язані із нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску.

Положеннями ст. 8 Закону № 2464 встановлено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування; а також порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, і лише в частині адміністрування - нормами Податкового кодексу України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Крім того, наказом Міндоходів України від 11.12.2013 року № 793 "Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи" (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) визначено механізм розрахунку розміру середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що відображається у додатку № 5 Податкової декларації про майновий стан та доходи.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України чистий річний оподатковуваний дохід визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України, а саме об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, та пункту 178.3 статті 178 ПК України, згідно з яким оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Разом з тим, фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, в обов'язковому порядку разом з Податковою декларацією подають додаток 5 (додаток 4) до розділу III Податкової декларації.

Статтею 167.1 ПК України (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці 1 цього пункту та поділена на кількість календарних місяців протягом яких платником податку було одержано такі доходи в податковому (звітному році) за який здійснюються декларування.

Відображена сума доходу застосовується для визначення розміру податку на доходи з фізичних осіб.

В той же час, щомісячний чистий дохід, це величина, яка, враховуючи положення Закону України "Про збір облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", вираховується платником податків самостійно, враховуючи при цьому щомісячні витрати на придбання товару, витрати на здійснення підприємницької діяльності (оренда, податки придбання ТМЦ тощо) та доходів в ході реалізації робіт та послуг у кожному конкретному місяці на підставі первинних документів.

При цьому, згідно з п. 1 розділу 4 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.04.2015 № 435, звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Підпунктом 4.5 п. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності) та результатів перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Проте, прив'язка порядку обчислення ЄСВ до даних річної декларації стосується лише суми чистого річного оподаткованого доходу, що узгоджується із нормами п.164.1 ст. 164 ПК України та п.177.2 ст. 177 ПК України.

Такий висновок пов'язаний в тому числі із тим, що показник середньомісячного оподатковуваного доходу Декларації про доходи та майновий стан платника визначається математичним шляхом ділення суми чистого річного оподаткованого доходу на 12 календарних місяців, а щомісячний чистий дохід визначається на підставі первинних документів.

Відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

В силу вимог ч. 2 п. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2464-VI, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов'язок платника єдиного внеску нараховувати та обчислювати єдиний внесок, в даному випадку в розмірі 34.7% саме із суми чистого оподатковуваного доходу за кожен календарний місяць.

Таким чином, механізм нарахування середньомісячного річного оподаткованого доходу та щомісячного чистого доходу із нарахування суми єдиного внеску є різним, а саме розмір середньомісячного річного оподаткованого доходу розраховується математично, тоді як щомісячний чистий дохід вираховується на підставі бухгалтерських та інших первинних документів.

Крім того, положеннями Закону № 2464-VI не встановлено можливості застосувати середньомісячний показник, оскільки платник може отримувати різний дохід у тому чи іншому місяці, відповідно платнику податків надано право визначати розмір такого доходу самостійно.

Колегія суддів зауважує, що податковий орган уповноважений виявити розбіжністі лише на підставі первинних документів, а не шляхом математичного розподілу сукупного річного оподатковуваного доходу на дванадцять місяців.

На противагу вимогам ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2464-VI, відповідач, не перевірив жодних бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, здійснив самостійне обчислення суми єдиного внеску платника.

Таким чином, доводи апелянта щодо визначення суми чистого щомісячного доходу позивача, як бази нарахування єдиного соціального внеску, виходячи із розміру середньомісячного річного оподатковуваного доходу відображеного позивачем в звіті про нарахування єдиного внеску на загальне державне соціальне страхування фізичних осіб-підприємців за 2015 рік у сумі 106053,40 грн. є помилковими та такими, що не узгоджуються з наведеними вище правовими нормами, а відтак висновки податкового органу про заниження бази нарахування єдиного соціального внеску є неправомірними.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасуваня рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, з огляду на протиправність самої вимоги про сплату боргу (недоїми) від 21.10.2016 № Ф-.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Натомість вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлених судом першої інстанції висновків щодо неправомірності дій податкового органу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 лютого 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.