Справа № 826/10460/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування наказу прокурора Київської області № 375к від 01.07.2016 про звільнення позивача з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Київської області, зобов'язання прокурора Київської області поновити позивача на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області, зобов'язання прокурора Київської області нарахувати (обчислити) та виплатити позивачу заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.07.2016 по дату фактичного поновлення на роботі, яку обчислити у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМ України № 100 від 08.02.1995, провівши її індексацію у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003, стягнення моральної шкоди в сумі 300 000,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Київської області № 375к від 01.07.2016 про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному проваджені прокуратури області, у зв'язку з реорганізацією органів прокуратури та скорочення кількості прокурорів прокуратури Київської області відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному проваджені прокуратури області. Стягнуто з прокуратури Київської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 70 478,70 грн. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, якою задовольнити адміністративний позов, а саме поновити його на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області (назва діючої новоствореної посади), стягнення з прокуратури Київської області моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

У судове засідання - 30.01.2017 з'явились позивач та представник відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

27.01.2015 наказом Прокуратури Київської області призначено радника юстиції ОСОБА_2 на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області з 27.01.2015 в порядку переведення з прокуратури м. Києва (а.с. 31 т. 1).

Наказом Генеральної прокуратури України № 46 ш від 15.07.2015 у зв'язку з набранням чинності 15.07.2015 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, керуючись статтями 9, 10 та 14 цього Закону ліквідовано у структурі та штатному розписі Київської області - управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні.

Утворено у структурі та штатному розписі прокуратури Київської області управління нагляду у кримінальному провадженні у складі - відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України (а.с. 11-14 т. 1).

30.09.2015 позивач звертався до Прокурора Київської області про захист його конституційного права на працю, на відповідну заробітну плату та призначення на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України прокуратури Київської області або з урахуванням його переважного права на іншу рівнозначну посаду з аналогічною заробітною платою (а.с. 17-18 т. 1).

Листом Прокуратури Київської області № 11-4039вих-15 від 30.10.2015 повідомлено позивача про те, що на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України нагляду у кримінальному провадженні призначено старшого радника Кардаша О.М. Питання щодо призначення позивача на інші керівні посади керівництвом прокуратури не ініціювалось. У зв'язку з тривалою відсутністю позивача на роботі через перебування у відпустці та тимчасовою непрацездатністю кадровий підрозділ прокуратури області позбавлений можливості проінформувати позивача про наявні вакантні посади та вирішити в установленому законом порядку питання щодо подальшого проходження служби в органах прокуратури (а.с. 19 т. 1).

09.11.2015 позивача попереджено про скорочення посади, яку обіймав позивач на підставі наказу Генеральної прокуратури України № 46 ш від 15.07.2015, а також зазначено, що відповідно до п. 9 частини першої ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з ліквідацією чи організацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, позивач попереджається про звільнення із займаної посади з 09.01.2016. Враховуючи суттєве скорочення штатної чисельності працівників органів прокуратури Київської області, на теперішній час вакантні посади, які могли б бути запропоновані позивачу відсутні. У випадку наявності відповідних посад, упродовж двомісячного строку позивачу будуть такі запропоновані (а.с. 20).

Наказом Генеральної прокуратури України № 145ш від 29.12.2015 з метою удосконалення організації роботи прокуратури Київської області, керуючись ст.ст. 9, 10, 14 та підпунктом 6 пункту 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ліквідовано у структурі та штатному розписі прокуратури Київської області відділ нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби України управління нагляду у кримінальному провадженні. Утворено у структурі та штатному розписі прокуратури Київської області відділ нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні (а.с. 21-25 т. 1).

18.02.2015 позивач звернувся до Начальника Генеральної інспекції внутрішніх розслідувань та безпеки Генеральної прокуратури України, Начальника Департаменту кадрової роботи Генеральної прокуратури, Прокурора Київської області про призначення його на рівнозначну посаду (а.с. 28-29 т. 1).

Листом Прокуратури Київської області № 11-181вих-16 від 29.02.2016 позивачу запропоновано перелік вакантних та тимчасово вакантних посад органів прокуратури Київської області станом на 29.02.2016 (а.с. 30 т. 1).

18.04.2016 позивача попереджено про ліквідацію управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, у зв'язку з чим скорочено посаду позивача. Одночасну позивачу запропоновано призначення на посаду начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області на період відпустки ОСОБА_5 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 31).

30.06.2016 позивач звернувся до Генерального прокурора України та Прокурора Київської області із заявою, в якій зазначив про свою згоду на зайняття посади заступника прокурора області (а.с. 37-38 т. 1).

01.07.2016 ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області, у зв'язку з реорганізацією органів прокуратури та скороченням кількості прокурорів прокуратури Київської області відповідно до вимог п. 9 частини першої ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» та п. 1 частини першої ст. 40 КЗпП України (а.с. 39 т. 1).

Колегія суддів переглядає постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2016 в межах апеляційної скарги ОСОБА_2.

Позивач в апеляційній скарзі просив поновити його на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області (назва діючої новоствореної посади), стягнути з прокуратури Київської області моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн.

16.01.2017 у судовому засіданні відповідача зобов'язано надати розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 30.01.2017 (наступного судового засідання).

Також, через канцелярію суду 17.01.2017 позивачем подано доповнення до апеляційної скарги, в яких просив суд також стягнути з прокуратури Київської області з обчисленням у відповідності з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003 суму заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірах, визначених ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», або інших за розрахунком незалежного спеціаліста, з 01.07.2016 по дату фактичного поновлення на роботі або на дату прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

17.01.2017 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи по справі, однак в ході судового засідання - 30.01.2017 відмовився від зазначеного клопотання.

30.01.2017 представником відповідача надано зазначений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно з яким сума становить 56 735, 34 грн, в той час, як згідно спірної постанови суду першої інстанції з відповідача стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 70 478,70 грн.

Враховуючи те, що відповідач не подавав апеляційної скарги на спірне судове рішення, тобто фактично визнав його, в тому числі, і в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 70 478,70 грн, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2, а апелянт в судовому засіданні - 30.01.2017 погодився з сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 70 478,70 грн, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з прокуратури Київської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 70 478,70 грн.

Згідно частин першої ст. 235 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що судом першої інстанції встановлено протиправність звільнення позивача з органів прокуратури, з чим фактично погодився відповідач, оскільки не оскаржував постанову суду, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності поновлення позивача саме на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному проваджені прокуратури області, з огляду на зміст ст. 235 Кодексу законів про працю України.

Щодо вимог позивача про стягнення з прокуратури Київської області моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн, то відповідно до статей 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 2371 КЗпП (набрала чинності 13.01.2000) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Однак, позивачем, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного розгляду не зазначив, у чому полягає моральна шкода, якими діями та/або рішеннями відповідача, вона завдана та якими доказами підтверджена. Позивачем не наведено чіткого розрахунку заявленого розміру такої шкоди, та не наведено яких саме моральних та душевних страждань йому було завдано.

Крім того, в судовому засіданні - 30.01.2017, позивач не підтримав свою апеляційну скаргу в частині вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.