Справа № 338/14/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/14/17

01 лютого 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 управління патрульної поліції м. Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача у якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора від 31 грудня 2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Із винесеною постановою не погодився та вирішив оскаржити дії працівника поліції. Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 31 грудня 2016 року близько 15 год. 24 хв. він рухався по вул. Новгородська в м. Івано-Франківську. Перед виїздом із двору на дорогу інформаційно-вказівний знак 5.71 чи 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», які вказують напрямок руху на перехрещуваній дорозі , якщо на ній організовано односторонній рух, та про те, що рух транспортних засобів по цій дорозі або проїзній частині дозволяється лише у напрямку показаному стрілкою, відсутні. Знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» розташований на перехресті вулиць Бельведерська-Новгородська і знаходився попереду маршруту його руху, тому ніяким чином не міг бути ним прочитаний. Саме тому правил дорожнього руху він не порушував і постанова працівника поліції є незаконною та підлягає скасуванню. Таким чином, обставин про які вказав інспектор у постанові не відповідали фактичним. На його переконання інспектор виніс постанову, яка не ґрунтується на належних і допустимих доказах, що підтверджували би обставини, які у ній викладені. Виходячи з цього просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності визнати протиправною та скасувати.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Інспектор поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою інспектора Тихонюка І.В. від 31.12.2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху, тобто за те, що 31.13.2016 року о 15 год.24 хв. в м.Івано-Франківську, керуючи автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.5.

Разом з тим, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в т.ч. ч.5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні і жодних доказів його вини при розгляді адміністративної справи не було наведено.

Виходячи з викладеного постанову, винесену інспектором поліції ОСОБА_2 слід визнати протиправною та скасувати.

Керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити. Постанову інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 31 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Суддя