Справа № 174/659/16-а(2-а/174/32/2016)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 рокусправа № 174/659/16-а(2-а/174/32/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (відповідач-1), Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (відповідач-2) про визнання бездіяльності та відмови у вчиненні дії протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни учаснику бойових дій у розмірі передбаченому спеціальним Законом статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірною;

- визнати відмову Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як учаснику війни учаснику бойових дій у розмірі передбаченому спеціальним Законом статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - неправомірною;

- зобовязати Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Управління соціального захисту населення Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області кожного, в межах їх компетенції, здійснити дії щодо перерахунку, нарахуванню та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги як учаснику війни учаснику бойових дій яка виплачується щорічно до 05 травня, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у розмірі станом на 01 травня 2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виплата одноразової грошової допомоги до 5 травня має здійснюватися у відповідності до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», тобто у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області просив відмовити у її задоволенні та відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат просив відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача-1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, інші сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи до суду не зявились.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачу у 2016 році була виплачена грошова допомога до 5 травня у розмірі 920 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" визначено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" проводиться учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків у розмірі 920 гривень.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 є також чинними.

Крім того, Конституційний Суд України рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином призначаючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на рішення Судової палати з розгляду адміністративних справ Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року, з огляду на те, що висновок, викладений у вказаному рішенні, стосується виплати щорічної разової грошової допомоги у 2014 році, коли у період з січня по серпень 2014 року Кабінету Міністрів України не було надано право змінювати розміри вказаної виплати, тоюто не стосується спірних правоводносин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

В повному обсязі ухвала складена 08 лютого 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник