Справа № 318/2270/16-а(2-а/318/44/2016)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 рокусправа № 318/2270/16-а(2-а/318/44/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року по справі № 318/2270/16-а за позовом ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії Кам'янко-Дніпровської районної ради Запорізької області по внесенню відомостей про його звільнення з посади заступника голови районної ради згідно п. 4 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та скасувати запис №27, внесений до трудової книжки;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кам'янко-Дніпровської районної ради від 15.08.2016 р. № 20 сьомого скликання;

- зобов'язати Кам'янко-Дніпровську районну раду Запорізької області поновити його на посаді заступника голови районної ради;

- стягнути з Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у сумі 15075,06 грн.;

- стягнути з відповідача суму моральної шкоди у сумі 18351,62 грн.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року по справі № 318/2270/16-а позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Кам'янко-Дніпровської районної ради Запорізької області від 15.08.2016 р. № 20 сьомого скликання «Про дострокове припинення повноважень заступника голови Кам'янко-Дніпровської районної ради ОСОБА_1П.»; визнано протиправними дії відповідача по внесенню відомостей про звільнення позивача з посади заступника голови районної ради згідно п. 4 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; зобов'язано відповідача поновити на посаді заступника голови районної ради ОСОБА_1; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у сумі 19741,15 грн., суму моральної шкоди у сумі 1500 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2700 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що позивачем подано адміністративний позов з пропуском місячного строку встановленого ст. 99 КАС України. Також зазначено, що оскаржуване рішення прийняте у межах наданих повноважень, відповідно до Регламенту роботи Кам'янко-Дніпровської районної ради та відповідає нормам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в частині 3 статті 56 якого встановлено самостійна і достатня підстава для припинення повноважень заступника голови ради.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявились і їх участь у судовому засіданні апеляційним судом не визнавалась обовязковою, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України в письмовому провадженні.

При цьому суд зазначає, що отримана заява позивача про визнання поважною причини неприбуття в судове засідання його представника через хворобу та відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки зазначена обставина ні чим не підтверджена. Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити частково, а постанову суду скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням сесії Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області № 5 від 17.11.2015 року депутата районної ради ОСОБА_1 обрано заступником голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області.

12 серпня 2016 року депутатська група «За добробут громадян» звернулась до Кам'янсько-Дніпровської районної ради із зверненням про припинення повноважень заступника голови Кам'янко-Дніпровської районної ради ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 2.5.12 Регламенту роботи Кам'янко-Дніпровської районної ради. Зазначене звернення було підписано тринадцятьма депутатами (а.с. 152).

15 серпня 2016 року Кам'янсько-Дніпровською районної радою сьомого скликання прийнято рішення № 19 про проведення таємного голосування по питанню «Про припинення повноважень заступника голови Кам'янко-Дніпровської районної ради ОСОБА_1П.».

Як вбачається з протоколу № 2 лічильної комісії, 15.08.2016 року було проведено таємне голосування з питання дострокового припинення повноважень заступника голови районної ради. Комісією встановлено загальну кількість депутатів, які взяли участь в голосуванні - 31 особа, з яких проголосували «за» - 18, «проти» - 10, «утримались» - 3.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровської районної ради сьомого скликання № 20 від 15 серпня 2016 року взято до відома результати таємного голосування по питанню «Про дострокове припинення повноважень заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради - ОСОБА_1П.», та визнано припиненими повноваження заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради, ОСОБА_1

Також, 15 серпня 2016 року до трудової книжки позивача внесено запис про звільнення з посади заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради на підставі п. 4 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с. 103, 104).

Вважаючи протиправним рішення № 20 та дії щодо внесення запису до трудової книжки, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення районної ради прийнято із численними порушеннями процедури скликання, обговорення питання припинення повноважень позивача, а також процедури голосування. Також зазначив, що в рішенні ради на зазначено підстави звільнення, а до суду відповідачем не надано доказів наявності підстав для звільнення позивача.

Крім вищевказаного, судом апеляційної інстанції також встановлено, що відповідно до вхідного штампа, адміністративний позов було подано до суду першої інстанції 26 вересня 2016 року. Ця ж дата складання зазначена і в самому адміністративному позові (а.с. 2).

04 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання поважною причини пропуску строку подання адміністративного позову та його поновлення (а.с. 13). В обґрунтування даної заяви позивач посилався на те, що він хворів та починаючи з 16.08.2016р., 19.08.2016р., 26.08.2016р., 05.09.2016р., 08.09.2016р., 14.09.2016р. та 19.09.2016р. звертався з діагнозом гіпертонічний криз до амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 с.Велика-Знамянка, Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Також посилався на неможливість самостійно звернутись до суду та стислі строки, визначені законом для цього.

Ухвалою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено його. Суд першої інстанції послався на перебування позивача на лікуванні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спір у даній справі виник з приводу звільнення позивача із публічної служби і всі вимоги щодо стягнення середнього заробітку, моральної шкоди та визнання протиправними дій є похідними від позовної вимоги про поновлення на посаді в органі місцевого самоврядування.

Позивач не заперечував той факт, що про порушення своїх прав він дізнався саме 15.08.2016 року.

Таким чином, останнім днем подання адміністративного позову було 16.09.2016 року. Проте, адміністративний позов було подано 26.09.2016 року, тобто після закінчення встановленого законом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

На підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 надав довідку сімейного лікаря Великознамянської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №2, згідно якої він у період з 14.09.2016 року по 19.09.2016 року проходив лікування у сімейного лікаря (а.с. 108). Також надано ксерокопію зошиту в якому міститься рукописний текст про звернення до лікаря 16.08.2016р., 19.08.2016р., 26.08.2016р., 05.09.2016р., 08.09.2016р., 14.09.2016р. та 19.09.2016р. (а.с. 14-22).

Водночас, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що надані позивачем докази не підтверджують неможливість позивача звернутьсь до суду з адміністративним позовом в період з 16 серпня по 16 вересня 2016 року і не свідчать про його перебування на лікуванні у медичному закладі.

Зошит із рукописними записами не є допустимим письмовим доказом і не може сприйматися як медична картка, оскільки не оформлена належним чином і не містить ніяких атрибутів, притаманним офіційним документам, зі змісту неможливо визначити особу, якою здійснені записи (а.с. 14-22).

Так, належними доказами, які б свідчили про перебування на лікуванні, можуть бути довідки, листи непрацездатності, виписні епікризи із медичних документів.

Надана довідка сімейного лікаря Великознамянської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № стосується лише періоду з 14.09.2016 року по 19.09.2016 року, але не містить інформації про форму лікування (амбулаторне, стаціонарне тощо). В той же час зміст цієї довідки дає підстави для висновку, що мова йде про візити до лікаря, отже ці обставини також не можуть вважатися такими, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду або за юридичною допомогу до фахівця в області права.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладено Договір «про надання правової допомоги» від 26.09.2016 року (а.с. 7). Відповідно до п. 1.2 цього договору Адвокат приймає на себе обовязки представляти права та законні інтереси Клієнта у звязку зі зверненням до суду щодо визнання дій протиправними та скасування рішення №20 від 15.08.2016 року. Згідно акта виконаних робіт № 18/10-2016р. виконавцем зазначеного договору, окрім іншого було складено адміністративний позов (а.с. 47). При цьому матеріали справи свідчать, що позов був складений і поданий до суду в день укладання вказаного договору із адвокатом, тобто підготовка і подання до суду позову зайняло 1 день.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що поодинокі звернення позивача до сімейного лікаря на прийом зі скаргами, враховуючи характер цих скарг та вказаний діагноз, обєктивно не свідчить про неможливість звернення позивача до адвоката в період з 16 серпня по 16 вересня 2016 року з метою отримання юридичної допомоги для звернення до суду за захистом його прав або про наявність перешкод для особистого звернення позивача до органу, що наділений правом вирішення трудових спорів. При цьому суд враховує, що доказів перебування позивача на стаціонарному лікуванні, або його госпіталізації до медичного закладу для надання допомоги в екстреному порядку суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження об'єктивних причин неможливості звернутися до суду за захистом свого права в межах місячного строку встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, що відповідно до ч.1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст. 155 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 99, 100, 155, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року по справі № 318/2270/16-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко