Справа № 820/3787/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р.Справа № 820/3787/16
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю представники відповідача: Прищенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року по справі № 820/3787/16 за позовом ОСОБА_2 до Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Бублій Анни Вікторівни про визнання незаконною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року з позовом до Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Бублій Анни Вікторівни в якому (з урахуванням уточнень) просила суд:

- скасувати постанову ВП № 35057004 від 05.11.2012р., винесену старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бублій А.В. в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

- зобов'язати Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року задоволено позов.

Скасовано постанову ВП № 35057004 від 05.11.2012р., винесену старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бублій А.В. в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (місцезнаходження:61003, м. Харків, площа Повстання, буд.7/8) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 61162, м. Харків, пр. Героїв Сталінграду б. 144-в, кв. 54) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1102,40грн..

Комінтернівський відділ Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.65-69).

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також письмові заперечення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Ухвалою суду від 27.01.2017 року за клопотанням Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

В той же час, під час апеляційного провадження в судове засідання представником відповідача-апелянта надане платіжне доручення №2 від 25.01.2017 року про сплату 1212, 64 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, тому на час прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення, питання щодо судового збору вирішено.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р. по справі № 2011/17136/12 відкрито провадження у справі за позовною заявою Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу (а.с.11).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2012р. по справі № 2011/17136/12 заяву Кредитної спілки «Фінансова підтримка» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Фінансова підтримка» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу - задоволена; накладено арешт на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_4, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цієї квартири та майна, що знаходиться у ньому; накладено арешт на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_5, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та забороннено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цієї квартири та майна, що знаходиться в ньому; накладено арешт на весь товар, що знаходиться в нежитловому приміщенні за АДРЕСА_2, яке орендує ОСОБА_4 у ТОВ "Лілія" відповідно до суборенди від 01.01.2012 року та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо товару, що знаходиться за вищевказаною адресою (а.с.10).

05.11.2012 року на виконання вказаної ухвали суду, постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бублій А.В. відкрито виконавче провадження ВП№ 35057004 з виконання виконавчого документу Ухвали № 2011/17136/12 виданого 31.10.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова щодо накладення арешту на квартиру та майно, що належить на праві власності ОСОБА_4, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до Комінтернівського районного суду про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту квартири, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Комінтернівського районного суду від 05.12.2013р., ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за №641/5352/13-ц, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від11.02.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Виключено з акту опису та звільнено з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_2; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено (а.с.12,13).

Таким чином, судовим рішенням підтверджено, що саме ОСОБА_2 є власницею зазначеної квартири та не є стороною у кредитних відносинах між КС «Фінансова підтримка» та ОСОБА_4

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, станом на 01.04.2016р., арешт з належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 не знято, а як на підставу обтяження вказана наявність постанови про накладення арешту №35057004 від 05.11.2012 р., винесена державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бублій А.В.

08.04.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду Харківської області з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому просила, у зв'язку з прийняттям рішенням про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1, скасувати й постанову про накладення арешту №35057004 від 05.11.2012 р., винесену державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бублій А.В. в частині накладення арешту на зазначену квартиру.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 26.04.2016р. в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Кредитної спілки «Фінансова підтримка», старшого державного виконавці Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управлінні юстиції Бублій Анни Вікторівни про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту відмовлено, оскільки ОСОБА_2 заявлені вимоги первісного позову щодо скасування Постанови ВП №35057004 від 05 листопада 2012 року, та заявлено нові вимоги щодо скасування ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2012 року, які у вказаній справі не заявлялись, не оскаржувались та не переглядались судом апеляційної інстанції (а.с.15а).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2016р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Старшого державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої би Харківського міського управління юстиції про скасування постанови (а.с. 15).

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час спірних відносин) передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до стаття 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядає виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність начальників управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, з апеляційної скарги не вбачається, в чому полягає порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права та процесуального та яких саме, та які саме висновки суду не відповідають обставинам справи та яким саме.

Відповідно до апеляційної скарги, апелянт не заперечує факту безпідставності знаходження під арештом квартири АДРЕСА_1, який було накладено старшим державним виконавцем відповідно до постанови ВП№35057004 від 05.11.2012р., починаючи з 11.02.2014р., тобто з часу прийняття рішення апеляційним судом Харківської області, яким виключено з акту опису та звільнено з під арешту зазначену квартиру, але не скасовано постанову ВП№35057004 від 05.11.2012р. в цій частині. Але заперечує факт обізнаності про існування даного рішення та факт звернення ОСОБА_2 із відповідною заявою та надання рішення суду про скасування арешту, що не відповідає дійсності.

Так, відповідачем по цивільній судовій справі №641/5352/13-ц, за результатами розгляду якої виключено з акту опису та звільнено з-під арешту зазначену квартиру був старший державний виконавець Комінтернівського відділу ДВС ОСОБА_6, отже він повинен був отримати зазначене судове рішення або особисто або поштою.

Крім того, як зазначає позивач, з усною заявою, про скасування постанови старшого державного виконавця, в частині накладення арешту на квартиру ОСОБА_2, остання зверталась до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на весні 2016р., але їй було відмовлено, та роз'яснено що вказана постанова може бути скасована тільки судовим рішенням.

Тільки після цього, в травні 2016р. ОСОБА_2 звернулася з відповідною позовною заявою до Комінтернівського районного суду м. Харкова, а 14.07.2016 р. з адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду, до якого надала всі необхідні судові рішення, копії яких були надіслані апелянту (відповідачу).

29.09.2016р., а не в жовтні, як про це стверджує апелянт, з заявою про скасування арешту з вказаної квартири представник ОСОБА_7, звернувся до Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТЮУ у Харківській та надав засвідчені копії відповідних підтверджуючих документів.

21.11.2016р. представник позивача, подав до Харківського окружного адміністративного суду уточнений адміністративний позов, в якому зазначив, що не вважав постанову ВП№35057004 від 05.11.2012 р. такою, що прийнята незаконно, а лише такою що підлягала скасуванню в частині накладення арешту на зазначену квартиру. Копія уточненого адміністративного позову була направлена апелянту.

08.12.2016р. представник звернувся з заявою про скасування постанови ВП№35057004 від 05.11.2012р. в частині накладення арешту на вказану квартиру, але на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, арешт знято не було та ніякої відповіді ОСОБА_2 не отримала.

Виходячи з встановлених обставин, вбачається, що відповідачу - апелянту було достовірно відомо про наявність підстав для скасування постанови ВП№35057004 від 05.11.2012р. в частині накладення арешту на вказану квартиру, та вимоги ОСОБА_2 про це, принаймі з 14.07.2016р., навіть не беручи до уваги факт залучення його у якості відповідача по цивільній справі, де був скасований сам арешт, але як слідує з апеляційної скарги, арешт апелянтом знято тільки 21.12.2016р., тобто вже після того, як Харківським окружним адміністративним судом задоволені позовні вимоги ОСОБА_2.

Таким чином, відповідач безпідставно в супереч вимог ст..60 Закону, якою встановлено можливість зняття арешту за судовим рішенням з майна за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, не вчинив передбачені законом заходів до ухвалення судом першої інстанції постанови та не спрямував копії постанови про це на адресу позивача.

Тобто, вбачається бездіяльність Комінтернівського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській, яка була встановлена під час розгляду адміністративного позову. Як зазначив відповідач, такі дії ним вчинені лише після судового рішення 19.12.2016 року.

Колегія суддів погоджується з запереченнями представника позивача щодо того, що отримавши у липні 2016 р., від суду адміністративний позов ОСОБА_2 з додатками, перевіривши законність її вимог, апелянту потрібно було скасувати постанову ВП№35057004 від 05.11.2012р. в частині накладення арешту на вказану квартиру та повідомити про це суд, або укласти мирову угоду, не чикати прийняття рішення судом і після цього оскаржувати прийняту постанову, витрачаючи бюджетні кошти та перекладаючи судові витрати на позивача по справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року по справі № 820/3787/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 10 лютого 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.