Справа № 821/1954/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1954/16
10 год. 35 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Чорного А.С., Якуби С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області Мерікова Артура Івановича

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області Мерікова Артура Івановича (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати наказ від 14.11.2016 № 233 о/с про звільнення зі служби в поліції;

зобов'язати відповідача поновити його на службі в поліції на посаді інспектора Каховського ВП ГУ НП;

зобов'язати відповідача виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу від часу звільнення до поновлення на службі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, пояснили, що позивач із серпня 2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ, із листопада 2015 року - в Національній поліції України, має звання - лейтенант поліції, оскаржуваним наказом звільнено зі служби в поліції у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Приводом для дисциплінарного стягнення та наступного звільнення стали події, які відбулись 5 листопада 2016 року в барі м. Каховка, в період, коли позивач перебував у відпустці. У барі у нетверезому стані також знаходився громадянин ОСОБА_6, який його вдарив та сказав: "Що, мусор, відпочиваєш?". Щоб не провокувати конфлікт всередині бару, з метою попередити порушення громадського порядку, позивач вивів ОСОБА_6 до кімнати паління, де останній став на нього кидатися, в зв'язку з чим виник словесний конфлікт. Тілесних ушкоджень позивач ОСОБА_6 не спричиняв. До цього моменту ОСОБА_6 вступав в конфлікти з особами, які відпочивали у барі. Саме від них він потім і отримав тілесні ушкодження. Потерпілому медичну допомогу не надавав, охорона бару викликала карету швидкої допомоги та повідомила про виклик поліції.

У зв'язку із зазначеними подіями було проведено службове розслідування, з висновку якого убачається, що факт причетності позивача до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час службового розслідування підтвердити або простувати не надалося можливим, що, на думку позивача, свідчить про необґрунтованість необхідності його звільнення.

Позивач посилається на ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, та зазначає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням щодо необхідності додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

На думку позивача, вимоги зазначеної статті та зазначені обставини не були враховані відповідачем при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його зі служби. Вказує, що має вищу юридичну освіту, діючих дисциплінарних стягнень не має, позитивно характеризується за місцем проживання та служби. Вважає, що він не порушував вимоги закону та присягу поліцейського, а тому звільнення є протиправним.

Представники відповідача позов не визнали, заперечення на позов обґрунтовують тим, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення став не факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (ця обставина не була предметом службового розслідування, а підлягала перевірці в межах кримінального провадження), а те, що позивач не вжив заходів з метою недопущення спричинення конфліктної ситуації та скоєння правопорушення, був учасником конфлікту та присутній під час завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 Позивач не припинив правопорушення інших осіб, не намагався надати йому невідкладну домедичну або медичну допомогу, а після конфлікту, як сам пояснив, просто випив кави та пішов додому, хоча повинен був повідомити про правопорушення чергову частину поліції. Не відповідають дійсності і пояснення позивача про те, що особа, яка завдала тілесні ушкодження була йому не відома, оскільки, як вбачається із запису камери відео спостереження та пояснень інших осіб, які були у барі, в тому числі охоронців, які знаходилась у барі, позивач з цією особою спілкувався до виникнення конфліктної ситуації. Поліцейський несе службу безперервно, його завданням є, зокрема, охорона життя та здоров'я громадян, а тому посилання на перебування у відпустці, не може бути підставою для виправдання та скасування оскаржуваного наказу.

В задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15 серпня 2012 року по 6 листопада 2015 року.

7 листопада 2015 року призначений старшим інспектором Каховського відділу поліції ГУНП з присвоєнням спеціального звання лейтенант поліції (наказ від 07.11.2015 № 14 о/с).

Наказом від 08.11.2016 № 1139, виданим т.в.о. начальника ГУ НП в Херсонській області, призначено службове розслідування у зв'язку із надходженням інформації про те, що прокуратурою Каховського району Херсонської області 06.11.2016 р. розпочате кримінальне провадження № 0000030 за ч. 1 ст. 121 КК України за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 в результаті бійки із можливою участю працівників Каховського ВП ГУНП.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що в ніч на 06.11.2016 р. у гр. ОСОБА_6, який відпочивав у диско-барі "Рандеву" у м. Каховці, виник конфлікт із інспектором Каховського ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1

В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 05.11.2016 р. перебував на весіллі свого друга, а близько 24.00 год. зі своїм новим знайомим ОСОБА_2 пішов відпочивати до нічного клубу "Рандеву", де, взявши по склянці коньяку, вийшли на танцювальний майданчик. На танцмайданчику невідомий чоловік (як з'ясовано в подальшому, ним виявився гр. ОСОБА_6А.) вдарив лейтенанта поліції ОСОБА_1 у плече та сказав: "Що мусор, відпочиваєш?", а потім пішов до барної стійки. Лейтенант поліції ОСОБА_1, щоб не провокувати конфлікт всередині бару, вивів гр. ОСОБА_6 до кімнати для паління, де між ними продовжився конфлікт, який мало не переріс у бійку.

До них підбіг колега лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектор Каховського ВП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_7, який відштовхнув їх один від одного, а громадяни, які на той час знаходилися у кімнаті для паління, почали розбороняти лейтенанта поліції ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6, і хоча останні махали руками, намагаючись вдарити один одного, їм це не вдалося, оскільки відстань між ними була такою, що вони не доставали один до одного.

У цей час із приміщення диско-бару вибіг невідомий громадянин кремезної статури та почав бити гр. ОСОБА_6, а після того, як останній упав на підлогу та втратив свідомість, почав кидати стільці та попільнички у присутніх. Після того, як невідомий громадянин заспокоївся, лейтенант поліції ОСОБА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 повернулися до приміщення диско-бару, де замовили собі каву, а потім пішли додому.

ОСОБА_1 не повідомив про подію до чергової частини Каховського ВП ГУНП, не викликав швидку допомогу та не надав допомогу гр. ОСОБА_6, пояснив, що охорона диско-бару не підпустила його до потерпілого, повідомивши, що вони вже викликали карету швидкої допомоги, яка надасть потерпілому кваліфіковану допомогу.

В ході службового розслідування не видалось можливим підтвердити або спростувати факт причетності до спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 працівниками Каховського ВП ГУНП, зокрема лейтенанта поліції ОСОБА_1 Однак, встановлені, порушення стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

11 листопада 2016 року т.в.о. начальника ГУ НП в Херсонській області, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, видав наказ № 112 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" за низькі морально-ділові якості, грубе порушення службової дисципліни, п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника Національної поліції, що виразилися у вчиненні дій, які негативно впливають на імідж поліції, а саме створення конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_6, що в результаті призвело до отримання останнім тяжких тілесних ушкоджень, приховування вказаного факту від керівництва ВП, ненадання потерпілому домедичної або медичної допомоги та несповіщення медичного закладу.

14 листопада 2016 року видано оскаржуваний у справі наказ № 233 о/с про звільнення зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора Каховського відділу поліції ГУНП.

Надаючи правову оцінку спірному наказу, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини та приписи законодавства.

Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 2 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) до завдань поліції віднесено надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку та протидії злочинності.

Згідно з п.п. 1, 4 ст. 18 зазначеного Закону поліцейський зобов'язаний:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч. 2 ст. 18 Закон № 580-VIII).

Відповідно до ст. 2 Закону України від 22.02.2006 № 3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут) дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу серед іншого:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Поступаючи на службу в органи внутрішніх справ, ОСОБА_1 7 листопада 2015 року склав присягу на вірність Українському народові, згідно з якою, зокрема, заприсягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції України та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої обов'язки.

За приписами статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи із матеріалів службової перевірки, пояснень позивача, представників відповідача, суд приходить до висновку, що події, що відбулись в барі, та конфлікт між позивачем та гр. ОСОБА_6, з моменту, коли ОСОБА_1 вивів потерпілого до кімнати для паління до моменту спричинення йому тілесних ушкоджень іншою особою, від яких він втратив свідомість, проходив безперервно.

Тобто, в той час, як пояснив і в судовому засіданні, і під час службової перевірки позивач, коли вони з ОСОБА_6 штовхались та намагались нанести один одному удари, але не змогли це зробити в силу втручання в це лейтенанта поліції ОСОБА_7, який став між ними, до них підбіг гр. ОСОБА_8 і наніс удари ОСОБА_6, від яких останній втратив свідомість.

Як вище зазначені дії позивача щодо активної участі в конфлікті, так і ті обставини щодо його бездіяльності по наданню медичної допомоги, виклику поліції, затриманню правопорушника, припинення його неправомірної поведінки, на яких наголошують представники відповідача, є обставинами, які свідчать про порушення позивачем присяги поліцейського та невиконання ним обов'язків поліцейського.

Окрім того, суд звертає увагу, що позивач не тільки не вжив заходів щодо запобігання та припинення конфліктної ситуації, а сам сприяв її розвитку, оскільки вступив в конфлікт з громадянином. Позивач також не повідомив чергову частину поліції про правопорушення, свідком якого став сам, а також не доповів про це своєму безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що він перебував у відпустці та що охорона бару повідомила йому про виклик швидкої медичної допомогу та поліції, оскільки позивач зобов'язаний був вжити зазначені заходи невідкладно або пересвідчитись (перевірити), що швидка медична допомога викликана, а чергова частина поліції повідомлена.

В якості свідка судом було допитано ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, старшого інспектора з особливих доручень відділу інспекції з особового складу ГУ НП у Херсонській області, який повідомив суду, що виїжджав у м. Каховку та збирав документи у зв'язку із бійкою у барі. ОСОБА_1 спочатку розповідав, що нікого із присутніх у барі, крім працівника поліції, який також був у барі в іншій компанії, не знає, а пізніше повідомив, що особа, яка наносила удари - ОСОБА_8 телефонував йому та розпитував його, як розвивається ситуація.

На думку відповідача, така поведінка позивача свідчить про особисте знайомство позивача із порушником - ОСОБА_8, та надання ним (позивачем) на початку службового розслідування неправдивих відомостей. Така дії позивача несумісні із зайняттям посади поліцейського.

Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено порушення позивачем наведених норм Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту.

Суд вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення повністю відповідає вчиненому ним проступку, є обґрунтованим та справедливим.

Відтак, підстав для скасування наказу про звільнення позивача зі служби в поліції суд не вбачає, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 17, 161-163 КАС України,

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області Мерікова Артура Івановича про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення від 14.11.2016 № 233 о/с, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 лютого 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 12.3