Справа № 204/3364/16-а
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3364/16-а
Провадження № 2-а/204/98/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську, третя особа - ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявігілля» про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

13 травня 2016 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови призначення пенсії за списком №1 незаконними та протиправними, шляхом зарахування періодів роботи з 17.08.1998р. по 29.08.1999р., та з 17.11.1999р. по 29.07.2004р. до спеціального стажу по списку №1 з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, призначивши, позивачу пільгове пенсіонування з лютого 2016р. (з моменту звернення до ПО УПФУ в м.Дніпропетровську).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу відповідно до заяви від 18.01.2016р. та документів для призначення пенсії розпорядженням від 21.01.2016р. з 27.11.2015 р. призначена пенсія по інвалідності II групи за наявності страхового стажу 08 років 04 місяців 10 днів. Крім того, позивач має право на призначення пільгового пенсіонування, та як певний період часу (більше 5 років) він перебував в трудових відносинах з ДВАТ Шахта «Новодонецька» та ДВАТ Гідрошахта «Піонер» (через реорганізацію та об'єднання на теперішній час має назву - Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»). З 17.08.1998р. по 29.08.1999р. позивач працював на посаді «ученика горнорабочего», а потім на посаді «горнорабочего» (що включено до списку №1, розділом І, підрозділом 1, пункту а, код КП 1010100а) та виконував підземні гірничі роботи з повним робочим днем шахти (Наказ 157к від 19.08.1998р., Наказ 172к від 11.09.1998р., Наказ 188к від 05.10.1998р., Наказ 251 від 29.03.1999р.), що також підтверджує довідка №40 з ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 04.02.2016 р. З 17.11.1999р. по 29.07.2004р. на посаді «горнорабочего участка» (що включено до списку №1, розділом І, підрозділом 1, пункту а, код КП 1010100а) позивач виконував підземні гірничі роботи (наказ №145/л від 18.11.1999р., наказ 41/л від 13.11.2000р., наказ 536 від 02.03.2001р., наказ 176/л від 21.12.2001р., наказ 117/л від 01.10.2002р., наказ 147/л від 28.11.2002р., наказ 59/0 від 30.04.2004р., що й підтверджує довідка №35 з ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 29.01.2016р., по списку №1 (стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці). Таким чином, вищевказані періоди роботи підтверджені не тільки трудовою книжкою, але й інформаційними довідками з підприємства з посиланням на Накази. Крім того, підприємством надано копії наказів (№73/ОТ від 29.11.1994р., №703п від 01.12.1994р., №3/ОТ від 05.01.2000р.) «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», до яких додано список №1 з переліком професій з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. Натомість, замість призначення пільгового пенсіонування, Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську відмовило в зарахуванні стажу по списку №1, в зв'язку з тим, що Накази «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці» не погоджені з Головним державним експертом з умов праці, а в усному порядку рекомендовано звернутися до суду, і лише тільки тоді після призначення пільгового пенсіонування в судовому порядку позивачу буде нарахована пенсія. Будучи не згодним з даним рішенням ПО УПФУ в м.Дніпропетровську, позивачем була подана скарга до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 06.04.2016 р. з Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримав лист-відповідь №Т428-16, з формальною відповіддю, за аналогією ПО УПФУ в м.Дніпропетровську, де зазначалося, що в наданих копіях Наказів відсутня позначка Державного експерта з умов праці, а також, роз'яснено, що за захистом своїх порушених прав та інтересів позивач може звернутися до суду - це єдиний шанс відновити порушене право. Таким чином, відмовивши позивачу у призначенні пільгового пенсіонування за Списком №1 порушуються його законні права та інтереси. Зазначеною відмовою порушено норми Закону України "Про пенсійне забезпечення". Крім того, в усному порядку ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» повідомило, що при зверненні до них ПО УПФУ в м.Дніпропетровську чи судових органів готові надати відповіді на усі цікавлячи питання, але ж, ПО УПФУ в м.Дніпропетровську, яке є компетентним органом, який здатний з'ясувати у підприємства, чому ж надані накази «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» не погоджено з головним державним експертом по умовах праці, і яким чином нараховується пільгова пенсія тисячам пенсіонерам шахтарям в Донецькій області без даного погодження з головним державним експертом до підприємства не зверталися. Таким чином, зазначений період роботи, який відносяться до переліку професій з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці позивачем підтверджено, а відповідно, позивач має право на отримання пенсії з урахуванням пільгового стажу. Крім того, на теперішній час, позивач є інвалідом II групи по стану здоров'я через нещасний випадок, майже не рухається, сподівається на краще, але його дуже гнітить те, що за відпрацьовану пільгу не може отримати більш пристойну пенсію, адже для його сім'ї зайві декілька сотень гривень були б неабиякою допомогою, бо на утриманні має малолітню дитину 23.07.2013р.н. Дружина ще перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Отже, на теперішній час позивача протиправно позбавлено права на отримання пільгового пенсіонування. Таким чином, відмовивши позивачу у зарахуванні стажу до Списку №1 та призначення пенсії за пільговими умовами ПО УПФУ в м.Дніпропетровську порушує його законні права та інтереси, які позивач буде захищати та відновлювати в установленому законом судовому порядку. Зазначеною відмовою порушено норми Закону України "Про пенсійне забезпечення» та ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд зобов'язаний здійснювати функції щодо призначення, забезпечення своєчасного та в повному обсязі фінансування і виплати пенсій та надання соціальних послуг.

Позивач у судове засідання не з'явився. Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення судом рішення без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала про ухвалення судом рішення без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську та з 27.11.2015р. отримує пенсію по II групі інвалідності внаслідок загального захворювання, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

29 лютого 2016р. ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську з заявою про зарахування пільгового стажу роботи по Списку № 1.

Для розрахунку пільгового стажу за Списком № 1 позивачем було надано довідки, уточнюючі пільговий характер роботи №40 від 04.02.2016р. та №35 від 29.01.2016р.) видані виробничим структурним підрозділом 'Шахтоуправління "Білозерське" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", за періоди роботи з 17.08.1998р. по 29.08.1999р., з 17.11.1999р. по 26.07.2001р., з 17.12.2001р. по 29.07.2004р., наказ № 73-ОТ від 29.11.1994р., наказ № З ОТ від 05.01.2000р.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року зі змінами внесеними Постановою КМУ №1028 від 09.12.2015р. у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведенню антитерористичної операції, з 01.01.2016р. спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу по Списку № 1 період роботи з 01.07.2000р. по 29.07.2004р. згідно даних персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб та відповідно проведено перерахунок пенсії з 27.11.2015р., тобто з дати призначення пенсії.

Згідно із п.а ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах , на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показник затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються У Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З 17.08.1998р. по 29.08.1999р. позивач працював на посаді «ученика горнорабочего», а потім на посаді «горнорабочего» (що включено до списку №1, розділом І, підрозділом 1, пункту а, код КП 1010100а) та виконував підземні гірничі роботи з повним робочим днем шахти (Наказ 157к від 19.08.1998р., Наказ 172к від 11.09.1998р., Наказ 188к від 05.10.1998р., Наказ 251 від 29.03.1999р.), що також підтверджує довідка №40 з ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 04.02.2016 р. З 17.11.1999р. по 29.07.2004р. на посаді «горнорабочего участка» (що включено до списку №1, розділом І, підрозділом 1, пункту а, код КП 1010100а) позивач виконував підземні гірничі роботи (наказ №145/л від 18.11.1999р., наказ 41/л від 13.11.2000р., наказ 536 від 02.03.2001р., наказ 176/л від 21.12.2001р., наказ 117/л від 01.10.2002р., наказ 147/л від 28.11.2002р., наказ 59/0 від 30.04.2004р., що й підтверджує довідка №35 з ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 29.01.2016р., по списку №1 (стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці).

Відповідно до п. 10 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій та посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 (зі змінами та доповненнями), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993р. №637 зі змінами.

Відповідно до цього Порядку, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включаються цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із п.20 зазначеної Постанови у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи (підземні гірничі роботи) та інше.

Таким чином, вищевказані періоди роботи позивача підтверджені не тільки трудовою книжкою, а й інформаційними довідками з підприємства з посиланням на Накази.

Крім того, підприємством надано копії наказів (№73/ОТ від 29.11.1994р., №703п від 01.12.1994р., №3/ОТ від 05.01.2000р.) «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», до яких додано список №1 з переліком професій з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці.

29 лютого 2016 року позивач звернувся до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську з заявою про призначення пільгового пенсіонування за списком №1.

Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську відмовило в зарахуванні стажу по списку №1, в зв'язку з тим, що Накази «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці» не погоджені з Головним державним експертом з умов праці.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.3 постанови №637 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.1 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі за текстом - Порядок атестації), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п.2 Порядку атестації основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За п.3 Порядку атестації вбачається, що атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ.

На підставі п.4 Порядку атестації вбачається, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно до п. 6 Порядку атестації передбачено, що атестація робочих місць передбачає, крім іншого, установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Відповідно до п. 8 Порядку атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ.

За п.9 Порядку атестації перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років, а витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Таким чином, атестація робочих місць за умовами праці проводилася, про що є відповідні документи.

Пунктом 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» передбачено: «Контроль за якість проведення атестації, правильністю застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці». Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками з метою реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. Атестацію проводить атестаційна комісія, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003р.

То ж, замість основної мети атестації, яка повинна захищати інтереси працівника, позивач отримав перепону, що тепер заважає йому реалізувати своє право та здійснити перерахування пенсії, врахувавши його стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України по справі № 21-307а14 у постанові від 16 вересня 2014 року вбачається, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. При цьому атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 «Порядку проведення атестації» строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Тому якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 «Порядку проведення атестації» строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Відповідно до ч.2 ст19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що акт державного чи іншого органу управління повинен бути прийнятий в межах компетенції відповідного органу, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб, відповідати вимогам діючого законодавства і бути у формі та в порядку, визначеному законом.

Згідно із ст.22 Конституції України при прийнятті інших законів або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно із ч.1,2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відмова Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську через непогодження Наказів «Про атестацію» з Державним експертом, але з фактичним виконанням позивачем та багатьох інших шахтарів, які виконували роботу на тяжких та шкідливих умовах праці - є доказом грубого порушення права позивача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, на теперішній час позивача протиправно позбавлено права на отримання пільгового пенсіонування за Списком №1.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені норми закону, суд доходить висновку, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій та не доведена законність прийнятого рішення щодо відмови у призначенні пільгового пенсіонування, а отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську, третя особа - ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявігілля» про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську щодо відмови призначення пенсії за списком №1 незаконними та протиправними, шляхом зарахування періодів роботи з 17.08.1998р. по 29.08.1999р., та з 17.11.1999р. по 29.07.2004р. до спеціального стажу по списку №1 з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, призначивши, ОСОБА_1 пільгове пенсіонування з 29 лютого 2016р. (з моменту звернення до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна)грн.20коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тітова