Справа № 200/19282/16-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/29/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він 30.09.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII.

Відповідач відмовив в призначенні пенсії посилаючись на те, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII визначено, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не підлягають призначенню.

Позивач вважає, що дана відмова є неправомірною, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, якими пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ і вказаний закон про скасування норм щодо пенсійного забезпечення не може застосовуватись до нового Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015 року. При цьому, одночасно втратив чинність Закон України «Про прокуратуру від 05.11.1991 року №1789-ХІІ.

Тому позивач просить визнати неправомірними дії відповідач щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII та зобовязати призначити йому пенсію за вислугу років.

Від представника відповідача надійшли письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII визначено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім того, вимога позивача про призначення пенсії є безпідставною, оскільки у позивача немає достатнього стажу роботи на посадах, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Листом №2104/02-21 від 05.10.2016 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, з посиланням нате, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII визначено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Суд вважає, рішення про відмові у призначенні пенсії позивачу протиправними, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.5 розділу III Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів","Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Станом на 02.03.2015 року питання щодо пенсійного забезпечення прокурорів регулювалось положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, який втратив чинність 15.07.2015 року в звязку з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII, а тому саме норми Закону «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII слід застосовувати до правовідносин позивача щодо призначення пенсії.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури. Відповідно до змісту зазначеної норми прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

З огляду на викладене суд вважає, що відмова відповідача в призначенні пенсії за вислугу років з підстав, що це не передбачено чинним законодавством є неправомірною.

Разом з тим, суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо стажу позивача на посадах, які зараховуються до вислуги років, але зауважує, що це не було предметом розгляду Управління Пенсійного фонду при відмові позивачу в призначенні пенсії за вислугу років. Тому вимога позивача про зобовязання призначити йому пенсію за вислугу років задоволенню не підлягає.

Але для поновлення прав позивача суд вважає за необхідне зобовязати відповідача розглянути заяву позивача від 30.09.2016 року про призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь позивача витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 183-2 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2016 року про призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі в сумі 640 грн. з рахунку бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.

12.01.2017