Справа № 802/2305/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 січня 2017 р. Справа № 802/2305/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

представника позивача: Мороз В.А.,

представників відповідача: Білобордової В.Д., ОСОБА_14,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля"

до: управління Держспоживслужби в Немирівському районі

про: визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" (далі - ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля", позивач) з адміністративним позовом до управління Держспоживслужби в Немирівському районі, в якому просить суд визнати протиправними дії Управління Держспоживслужби у Немирівському районі щодо проведеної 23.11.2016 позапланової перевірки дотримання санітарного законодавства при веденні господарської діяльності ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля", визнати протиправним та скасувати припис державного санітарно-епідеміологічного нагляду №995 від 23.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.11.2016 управлінням Держспоживслужби в Немирівському районі проведено позапланову перевірку з питань дотримання санітарного законодавства при веденні господарської діяльності ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля", за результатами якої винесено припис державного-епідеміологічного нагляду № 935 від 23.11.2016.

Позивач вважає дії відповідача щодо проведеної позапланової перевірки неправомірними, а припис № 935 від 23.11.2016 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено порядок проведення позапланових заходів нагляду (контролю). Так, представник ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" зазначає, що перевірка проведена без повідомлення про вказаний позаплановий захід посадових осіб позивача за місцем знаходження, без здійснення відповідного запису в журналі перевірок суб'єкта господарювання, без участі представників позивача. Крім того, як зазначає позивач відповідачем перед початком перевірки не було ознайомлено з підставою для здійснення позапланового заходу, не пред'явлено наказ на проведення такої перевірки та посвідчення, не надано копії направлення на проведення перевірки.

На вказаний адміністративний позов відповідач подав письмові заперечення. В яких, зокрема зазначено, що Держспоживслужбою в Немирівському районі не порушено норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки здійснювані ним заходи не мали характеру позапланової перевірки, а були спрямовані на збір та отримання інформації стосовно поширення інфекційних захворювань (отруєнь).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додаткових письмових поясненнях, просила суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Представники відповідача проти позову заперечували з підстав, викладених в наданих суду письмових запереченнях, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначили, що Держспоживслужбою в Немирівському районі 22.11.2016 не проводилась планова чи позапланова перевірка ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" філія "Немирівська", а приймалась участь у комісійному розгляді заяви-прохання жительки с. Вища Кропивна Немирівського району ОСОБА_4, що надійшла 10.11.2016 до Немирівської районної державної адміністрації, за результатами розгляду якої комісією складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта.

Вказали, що зважаючи на виявлені під час розгляду заяви факти, з метою збереження і зміцнення здоров'я населення, недопущення ймовірного забруднення факторів навколишнього середовища шкідливими хімічними речовинами, що в свою чергу може негативно вплинути на здоров'я людини, управлінням Держпродспоживслужби в Немирівському районі було видано керівнику ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" філія "Немирівська" ОСОБА_5 припис державного санітарно-епідеміологічного нагляду відносно забезпечення дотримання всіх санітарних норм і правил щодо використання засобів захисту рослин та пестицидів в господарській діяльності підприємства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд установив, що 10.11.2016 до Немирівської районної державної адміністрації надійшла заява-прохання жительки с. Вища Кропивна Немирівського району ОСОБА_4. Резолюцією голови Немирівської РДА ОСОБА_6 від 10.11.2016 призначено координатором розгляду заяви першого заступника голови Немирівської РДА ОСОБА_7, відповідального за інформування щодо розгляду заяви - начальника управління агропромислового розвитку Немирівської РДА ОСОБА_8, членами комісії - завідувача сектором з питань безпеки життєдіяльності Немирівської РДА ОСОБА_9 та в.о. начальника управління Держпродспоживслужби в Немирівському районі ОСОБА_14

16.11.2016 управлінням Держпродспоживслужби в Немирівському районі одержано ксерокопію заяви-прохання скаржника із резолюцією голови Немирівської РДА.

22.11.2016 комісією в складі начальника відділу управління агропромислового розвитку Немирівської РДА ОСОБА_10, завідувача сектором з питань безпеки життєдіяльності Немирівської районної державної адміністрації ОСОБА_9, фахівця відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства управління Держпродспоживслужби в Немирівському районі ОСОБА_11 та в присутності заявниці ОСОБА_4, сільського голови с. Вища Кропивна ОСОБА_12, бригадира будівельної організації ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" філія "Немирівська" ОСОБА_13 було проведено розгляд заяви. За результатами розгляду цієї заяви комісією було складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта.

Крім того, управлінням Держпродспоживслужби в Немирівському районі було видано керівнику ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" філія "Немирівська" ОСОБА_5 припис державного санітарно-епідеміологічного нагляду відносно забезпечення дотримання всіх санітарних норм і правил щодо використання засобів захисту рослин та пестицидів в господарській діяльності підприємства №995 від 23.11.2016, який є предметом оскарження у цій справі.

Надаючи правову оцінку відносинам, які були досліджені в процесі розгляду адміністративної справи, суд брав до уваги такі положення матеріального законодавства.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877).

За визначенням абз. 2 ст. 1 цього Закону державним наглядом (контролем) є діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 Закону №877 дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідності до п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров'я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Пунктом 7 Положення № 667 передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Управління Держпродспоживслужби в місті, районі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №45 від 15.02.2016, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.03.2016 за №366/28496, Управління Держпродспоживслужби в місті, районі є територіальним органом Держпродспоживслужби нижчого рівня та підпорядковане їй та відповідно Головному управлінню Держпродспоживслужби в області.

Відповідно до п. 3 та п. 4 зазначеного Положення завданням Управління Держпродспоживслужби є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Управління Держпродспоживслужби відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за тваринами, харчовими продуктами, іншими об'єктами санітарних заходів, пов'язаними з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об'єктами, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу; діяльністю суб'єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини).

Згідно з п. 6 Положення № 45 Управління Держпродспоживслужби має право:

1) залучати до виконання окремих робіт, участі у вивченні окремих питань учених і фахівців (за їх згодою), спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками), представників інститутів громадянського суспільства (за їх згодою);

2) одержувати в установленому законодавством порядку інформацію, документи і матеріали від державних органів і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб;

3) скликати наради, утворювати консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби (ради, комісії, колегії, робочі групи тощо) для сприяння здійсненню покладених на управління Держпродспоживслужби завдань;

4) користуватися інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв'язку та іншими технічними засобами;

5) обмежувати, забороняти або припиняти відповідно до закону господарську діяльність юридичних та фізичних осіб у разі порушення ними ветеринарно-санітарних вимог законодавства, якщо такі порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров'ю людей і тварин;

6) здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону;

7) вимагати відповідно до закону від суб'єктів господарювання усунення виявлених порушень;

8) вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям відповідача, суд виходив з такого.

Згідно з абз. 3 ст. 1 Закону № 877 заходи державного нагляду (контролю) можуть бути плановими та позаплановими, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Перелік підстав для здійснення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) закріплено ч. 1 ст. 6 Закону №877, з-поміж іншого до них віднесено обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Таким чином, підставою для проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) є звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав до державного нагляду (контролю). При цьому обов'язковою передумовою для проведення такого заходу є отримання згоди центрального органу виконавчої влади.

Крім того, орган, який здійснює заходи державного нагляду (контролю), зобов'язаний дотримуватися загальних вимог до здійснення державного нагляду (контролю), що визначені статтею 4 Закону №877.

Як встановлено судом, відповідач 22.11.2016 приймав участь у розгляді заяви ОСОБА_4, що надійшла до Немирівської РДА. Представник управління Держпродспоживслужби в Немирівському районі увійшов до складу комісії з розгляду поданої заяви, що створена головою Немирівської РДА, в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 не зверталася до управлінням Держспоживслужби в Немирівському районі про порушення суб'єктом господарювання - позивачем її законних прав, а тому помилковими є доводи сторони позивача про те, що відповідачем проводилась перевірка на підставі заяви вказаної громадянки.

Згідно з п. 13 ст. 13 Закону № 877 діяльність органів державного нагляду (контролю), пов'язана зі збором інформації, метою якого є отримання відомостей про масові явища та процеси, що відбуваються у сфері господарської діяльності, не вважається заходами державного нагляду (контролю).

В даному випадку прийняття участі відповідачем у розгляді заяви ОСОБА_4, що надійшла до Немирівської РДА, не є проведенням перевірки ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" філія "Немирівська".

Таким чином, враховуючи, що управлінням Держспоживслужби в Немирівському районі не проводилась планова чи позапланова перевірка ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" філія "Немирівська", тобто не здійснювався захід державного нагляду (контролю), положення 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", які визначають загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю), в даному випадку застосуванню не підлягають.

З огляду на викладене суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління Держспоживслужби у Немирівському районі щодо проведеної 23.11.2016 позапланової перевірки дотримання санітарного законодавства при веденні господарської діяльності ТОВ "Продовольча компанія "Зоря Поділля" та відмовляє в їх задоволенні.

Надаючи оцінку оскаржуваному припису державного санітарно-епідеміологічного нагляду №995 від 23.11.2016, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з положеннями частини восьмої цієї ж статті припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що припис про усунення порушень складається за результатами здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Однак, як зазначалося вище, таких заходів відповідачем не проводилося.

Жодної норми, яка надає право управлінню Держспоживслужби у Немирівському районі винести припис за результатами участі в розгляді звернення, на запитання суду представник відповідача не на вів. Відсутнє відповідне посилання на конкретну норму закону й в самому приписі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб'єктами владних повноважень, владними суб'єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень. І саме це положення Конституції України фактично забороняє приймати рішення в такий спосіб, як це зробив відповідач.

Перш за все, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України для дій чи рішень суб'єктів владних повноважень має бути визначена законом підстава. Саме ця конституційна норма втілює засадничу складову принципу законності, відповідно до якої суб'єктам владних повноважень дозволено робити тільки те, на що їх прямо уповноважує закон. Ця конституційна норма вимагає передовсім закону як підстави для вчинення суб'єктом владних повноважень активних дій. Закон, своєю чергою, визначає, описує, який юридичних факт чи їх сукупність повинні бути наявними для того, щоб у владного суб'єкта виникли повноваження діяти тим чи іншим чином. Будь-яка діяльність та будь-яке рішення суб'єкта владних повноважень за відсутності таких юридичних фактів, визначених законом, буде проявом свавільності.

Конструкція "в межах повноважень" у розумінні ст. 19 Конституції України стосується обсягу повноважень і вказує на необхідність владних суб'єктів діяти виключно в тих межах, на які їх уповноважили Конституція та закони України. Це означає, що суб'єктам владних повноважень заборонено вчиняти будь-які дії або приймати будь-які рішення, можливість вчинення чи прийняття яких прямо не передбачена в тексті закону для певного випадку. Будь-які такі рішення або дії будуть проявом свавільності.

Нарешті, "у спосіб" у тексті ч. 2 ст. 19 Конституції України вказує на те, що, по-перше, спосіб вчинення дій і прийняття рішень обов'язково має бути встановлений законом. Положення ч. 2 ст. 19 Конституції вимагає того, щоб і підстави вчинення дій та прийняття рішень суб'єктами владних повноважень, і межі їхніх повноважень, і спосіб вчинення дій та прийняття рішень були або встановлені на конституційному рівні, або закріплені на рівні закону. По-друге, суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти й приймати рішення саме в такий спосіб, який передбачений законом, тобто неухильно дотримуватися визначеної на рівні закону процедури вчинення юридично значущих дій та прийняття обов'язкових для інших суб'єктів рішень. По-третє, суб'єкти владних повноважень не мають права вчиняти дії чи приймати рішення свавільно, тобто у спосіб, відмінний від того, який визначений законом.

Суд також звертає увагу на відсутність ієрархічного підпорядкування вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України. Жодна з них не є важливішою за іншу. Суб'єкти владних повноважень можуть діяти та приймати рішення виключно з дотримання усіх трьох із них одночасно. Таким чином, порушення владним суб'єктом визначеної законом процедури вчинення дій або прийняття рішень є настільки ж неприпустимим, як і вчинення ним дій (прийняття рішень) без уповноваження законом.

На окрему увагу заслуговує й акцент положень Конституції України на необхідності визначення способу вчинення дій або прийняття рішень для суб'єкта владних повноважень (процедури їх вчинення) саме на рівні закону. Оскільки рішення або дії суб'єктів владних повноважень як органів публічної адміністрації прямо впливають на права та інтереси інших осіб, вимоги до процедури їх вчинення, які запобігають порушенням прав осіб та свавільності повинні бути встановлені саме законодавчим органом як органом представницької демократії як одна із передумов дотримання принципу верховенства права..

Водночас, відсутність спеціального закону, який визначає порядок реалізації цих повноважень владного суб'єкта також не означає, що такий суб'єкт має право діяти на власний розсуд або відповідно до підзаконного акта, який вочевидь суперечить вимогам закону. Враховуючи позитивний обов'язок, установлений для всіх суб'єктів владних повноважень статтею 19 Конституції України, за відсутності спеціального закону, який установлює конкретний спосіб вчинення дій чи прийняття рішень, будь-який суб'єкт владних повноважень повинен у першу чергу брати до уваги вимоги вже чинного закону.

Низку таких вимог установлює ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд наголошує на тому, що відповідачу як суб'єкту владних повноважень повинні бути відомі вимоги ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на відповідність яким суд оцінює його дії і рішення. Ці вимоги є однаково важливими, ієрархічно не підпорядкованими й відповідають міжнародним, передовсім європейським стандартам щодо діяльності публічної адміністрації. Вони можуть і повинні бути застосовані всіма суб'єктами владних повноважень безпосередньо для попереднього аналізу своїх дій і рішень.

Натомість, відповідач вочевидь не скористався таким механізмом, оскільки оскаржуваний припис винесений не на підставі, у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про протиправність прийнятого управлінням Держпоживслужби в Немирівському районі припису державного санітарно-епідеміологічного нагляду №995 від 23.11.2016 та необхідності його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1-2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис державного санітарно-епідеміологічного нагляду № 995 від 23.11.2016, винесений управлінням Держспоживслужби в Немирівському районі щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович