Справа № 286/143/17
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/143/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Овручі справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2016, винесену на підставі виконавчого листа №286/9371/14-а, виданого 22.07.2015 Овруцьким районним судом Житомирської області, в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь держави виконавчого збору в сумі 6400 грн., мотивуючи тим, що зазначена постанова в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь держави виконавчого збору в сумі 6400 грн. є незаконною та не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ч.3 п.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представники сторін не з'явилися. Позивач в позовній заяві просить справу розглядати без їх участі. Представник відповідача надав письмове заперечення проти позову, в якому просить справу розглядати без їх участі та відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши в судовому засіданні докази та надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.12.2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Слідзевського І.Р. було відкрито виконавче провадження №53154188 по виконанню виконавчого листа №286/9371/14-а, виданого 22.07.2015 Овруцьким районним судом Житомирської області, щодо проведення донарахування та виплати ОСОБА_2 за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року, на нього та дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, відповідно до ст.37 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 40% від мінімальні заробітні плати, встановленої відповідним Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, щомісячно.

Крім того, у вказаній постанові вказано боржнику на необхідність виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400 грн..

При винесенні вказаної постанови державний виконавець керувався ст.ст. 3,4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження». В своєму письмовому запереченні представник відповідача зазначив, що дії державного виконавця є законними та вчиненими на виконання вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

З вказаним твердженням представника суд не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

В ч. 5 ст. 27 вказаного Закону законодавець закріпив випадки, при яких виконавчий збір не стягується, серед яких і якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (п.3).

В правових нормах ст.ст.1,2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в свою чергу закріплено загальні положення та особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду. Так, цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Терміни в цьому Законі вживаються у значенні, наведеному в Бюджетному кодексі України і Законі України "Про виконавче провадження".

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Тобто, законодавцем чітко визначено, на які рішення суду поширюється і на які не поширюється дія вказаного Закону.

Виходячи з аналізу норм цивільного законодавства (глава 13 розділу 3 ЦК України), гроші ( грошові кошти) є видом рухомого майна, а відтак суд не може покласти в основу рішення доводи відповідача про помилкове віднесення позивачем рішень суду зобов'язального характеру до рішень вказаних у Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Факт виконання рішень суду щодо зобов'язання нарахування та виплати коштів, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" підтверджується і підзаконними актами, зокрема постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014, відповідно до ч.3 якої рішення (виконавчі документи за рішеннями суду) подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

За своєю правовою природою виплати, передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які присуджені шляхом стягнення з боржника, ніяким чином не відрізняються від виплат, які присуджені шляхом зобов'язання їх донарахування та виплати; і які присуджені за рішеннями суду, що ухвалені до 01.01.2013 нічим не відрізняються від тих, які присуджені за рішеннями суду, що ухвалені після 01.01.2013. Відповідно, з врахуванням положень глави 18 Бюджетного кодексу України, в якій законодавець визначив відповідальність та заходи впливу за вчиненні порушення бюджетного законодавства, до яких п.29 ст.116 вказаного кодексу віднесено і здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України, заборгованість по них може бути погашена лише за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на погашення заборгованості, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Крім того, суд звертає увагу, що на час винесення оскаржуваної постанови, позивачем добровільно частково було виконано рішення суду та донараховано присуджену допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідності до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стягувачу в сумі 2003 грн. 00 коп., що підтверджується копією рішення №718 начальника управління від 08.05.2015 про перерахунок допомоги на «чисте» харчування, і подано розрахункові документи про потребу в даних коштах до Департаменту праці та соціального захисту населення, про що було повідомлено відповідача. Виконання ж рішення в частині виплати коштів можливе лише при надходженні коштів на рахунок за певним кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, і не залежить від позивача з вищенаведених причин.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, норми права, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 9-11, 18, 71, 160, 161, 162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №53154188 від 21.12.2016, винесену на підставі виконавчого листа №286/9371/14-а, виданого 22.07.2015 Овруцьким районним судом Житомирської області, в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь держави виконавчого збору в сумі 6400 грн., скасувати.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів з дня її проголошення.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець