Справа № 159/2880/16-а, 2а-159/72/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 876/9642/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

29 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Ковельське ОУ ПФУ) щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком у відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції Закону № 3723 від 16.12.1993 року, що діяла станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 70 % від суми місячної заробітної плати з 01.05.2016 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року у справі № 159/2880/16-а позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано протиправними дії Ковельського ОУ ПФУ щодо перерахунку пенсії позивача та вирішено зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.08.2016 року відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 01.05.20104 року, виходячи з розміру 70 % сум заробітної плати, на які нараховуютьсая страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії - 01.05.2016 року, за документами пенсійної справи та довідкою Управління ДМС у Волинській області № 0701/41 від 02.11.2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Ковельське ОУ ПФУ просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту не було прийнято, а тому підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2 не має.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач набула права на пенсію на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 01.05.2014 року, а тому відповідач не вправі застосовувати щодо позивача норми, які скасовують чи обмежують вже набуте нею право.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 працювала у Ковельському районному відділі управління Державної міграційної служби України у Волинській області, обіймаючи посаду головного спеціаліста, з 19 червня 2014 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена в розмірі 70 % від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом № 6673/02-21-22 від 27.07.2016 року відповідач повідомив про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, якими вилучено п. 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсії державним службовцям у різі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року, (далі - Закон № 889-VІІІ) визнано Закон № 3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «№Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони № 76-VII, № 213-VIIІ та № 889-VIІI не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Право на пенсію позивач реалізувала в 2014 році та нарахування її пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

З урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, якими на теперішній час регулюється порядок первинного призначення пенсій державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, пенсія призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як наслідок, можливість перерахунку пенсії позивачу з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 70 % від суми заробітної плати (в тому числі з урахуванням надбавок і доплат до посадового окладу, зазначених у довідці № 6400/04), суд вважає безпідставним і неможливим.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, а отже у відповідача відсутні підстави для їх застосування.

Діючий Закон № 889-VІІІ не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Таким чином, пенсії, призначені згідно із Законом № 3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV, тобто, тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає правомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_4, оскільки він здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року у справі № 159/2880/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.C.Попко

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 09 лютого 2017 року.