Справа № 200/13257/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/515/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що з 10 листопада 1992 року по 30 січня 2008 року вона працювала в органах прокуратури Дніпропетровської області. В січні 2008 року Дніпропетровською обласною МСЕК № 3 їй було встановлено інвалідність ІІ групи загального захворювання. 30 січня 2008 року наказом прокурора Дніпропетровської області № 123 її було звільнено з органів прокуратури за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». В січні 2008 року Управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (правонаступником якого є відповідач) їй було призначено пенсію по інвалідності відповідно до частини 1,8 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії (Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року»). Позивачці призначено пенсію у розмірі 90% з урахуванням загального стажу понад 28 років, у тому числі за наявності стажу роботи в органах прокуратури понад 15 років. У період її знаходження на пенсії, постановою КМУ від 31.05.2012 року № 505 було підвищено з 01.07.2012 року посадові оклади працівникам прокуратури. 30 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України видано постанову № 763 «Про внесення змін по постанови Кабінету міністрів України від 31.06.2012 року № 505», якою затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників прокуратури України. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року за № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено у пункті 3, що в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, у тому числі за рахунок виплат, повязаних з індексацією надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 підвищено на 25 % посадові оклади керівних працівників, розміри яких було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов плати праці працівників органів прокуратури». У звязку з чим у позивачки виникло право на перерахунок пенсії. Прокуратурою області було видано позивачці довідку від 25.02.2016 року № 18-83вих16 про розмір заробітної плати на предмет перерахунку пенсії з урахуванням Постанов КМУ № 505 від 31.05.2012 та № 1013 від 09.12.2015 року. 08 липня 2016 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки прокуратури Дніпропетровської області. Листом від 12.07.2016 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відповідно до ч.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону № 76-VІІІ від 28.12.2014, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України і на дату звернення позивачки нормативних документів щодо перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не було.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків середньомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.7.2001 року № 2663-ІІІ). Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити з 01 липня 2016 року перерахунок пенсії, призначеної в 2008 році відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.7.2001 року № 2663-ІІІ) з розрахунку 90 відсотків розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої позивачка вийшла на пенсію, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.07.2016 року. Допустити постанову суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав суду письмові заперечення на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що на теперішній час чинні норми законодавства, що визначають підстави, умови та порядок перерахунку пенсії відсутні. Відповідач як субєкт владних повноважень, що повинен здійснювати власну діяльність на підставі чинного законодавства та у спосіб, передбачений законом, не може на власний розсуд провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що з 31.01.2008 року ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в розмірі 90%.

08 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії в розмірі 90% на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16.

В проведенні даного перерахунку позивачу було відмовлено.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, позивача було звільнено з посади у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

В зв'язку з прийняттям постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою передбачено підвищення оплати праці прокурорів, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою від 08.07. 2016 року щодо перерахунку розміру пенсії та надав довідку від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату, з якої належить здійснити перерахунок пенсії. Ним було надано всі необхідні документи для перерахунку розміру пенсії, оскільки перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Але позивачу листом від 12.07.2016 року № 1482/02/21 було відмовлено у перерахунку пенсії та роз'яснено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що нормативних документів щодо перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій не було, підстав для здійснення перерахунку пенсії немає.

Такі дії відповідача є протиправними. Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно до ч. ч. 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає умови перерахунку та розмір пенсії у відсотках, що діяли на момент призначення пенсії.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п. 2 р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, крім абзацу 11 п. 11 та абзацу 138 підпункту 17 п. 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 01 січня 2012 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугою років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу, тобто на січень 2008 року.

Зазначена вище правова позиція обґрунтовується постановою Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13), яка згідно зі ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

Верховний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що при застосуванні Закону у часі необхідно виходити з положень ст. 22 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Верховний суд України наголошує, що Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо.

У вищезазначених рішеннях Конституційний суд України також вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З огляду на вищевказану правову позицію Конституційного Суду України, Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року констатує, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права з вказаних спірних питань також викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України № К/800/11225/13 від 20 червня 2013 року та № К/800/1393/14 від 03 липня 2014 року, постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року № 876/3293/15, а також в інших судових рішеннях.

Крім того, Україна визнала юрисдикцію Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) щодо всіх питань, повязаних із тлумаченням і застосуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. (ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997р.).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судова практика ЄСПЛ є джерелом права і суди зобовязанні керуватись нею ч. 2 ст. 8 КАС України визначає, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Відповідно до вищевикладеного, питання відмови в перерахунку пенсії через невстановлення певного порядку Урядом (висловлена правова позиція у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10 від 26.09.2014р.)) була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (параграфи 51-56).

Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06 від 24.07.2014 р.). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того, Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року № 1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також, початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір» і рішення Європейського суду є джерелом права.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції"(пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Отже, суд доходить висновку, що всі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії у січні 2008 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, не можуть бути застосовані при перерахунку йому пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугою років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції, що діяла станом на січень 2008 року). Документом, згідно з яким позивачу необхідно провести перерахунок пенсії, є довідка прокуратури Дніпропетровської від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16, з якою позивач звернувся 08.07.2016 року для перерахунку пенсії до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ); та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити позивачу з 01.07.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05.10.1995 року № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.07.2016 року.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про:

присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

З урахуванням зазначеного, суд вважає за доцільне допустити постанову суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на дату призначення позивачу пенсії), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Конституцією України, ст. ст. 2, 8, 11, 17, 18, 70-71, 94, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків середньомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.7.2001 року № 2663-ІІІ).

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року перерахунок пенсії, призначеної в 2008 році відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.7.2001 року № 2663-ІІІ) з розрахунку 90 відсотків розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої вона вийшла на пенсію, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 25.02.2016 року за № 18-83вих-16 без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.07.2016 року.

Допустити постанову суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Е.В. Женеску