Справа № 813/279/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Справа № 813/279/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представника відповідача Чижевського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.01.2016 № /270.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до положень Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі. Відтак вважає, що прощена сума боргу не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а тому податкове-повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що оскільки позивачем не відображено анульовану суму боргу у складі оподаткованого доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку, контролюючим органом правомірно збільшено ОСОБА_2 суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та, відповідно, винесено спірне податкове повідомлення-рішення. Крім того, враховуючи норми п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкова декларація повинна бути подана до 1 травня 2014 року, що теж не було зроблено позивачем. З цих підстав просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке:

ДПІ у Шевченківському районі проведено позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_2

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- вимог п. 164.1 ст. 164, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164, ст. 167, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, в частині утримання та перерахування податку за доходи фізичних осіб, в результаті, чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 74856,06 грн.;

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України щодо неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік.;

- п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Результати перевірки оформлено актом від 05.01.2016 №2/1/17-01/13-07/НОМЕР_1.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 №/270, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 93 740, 08 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі - 74 856,06 та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 8 884,02 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, однак скарга залишена без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі отримано від АТ «Райффайзен Банк Аваль» листа № 04-2-0/2848 від 27.11.2014, яким банк повідомив відповідача, що у 3 кварталі 2013 року ОСОБА_2 нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом в загальній сумі 382882,77 грн.

Про прощення боргу та необхідність сплати з такої суми боргу податку на доходи фізичних осіб банк письмово повідомив ОСОБА_2, що підтверджується наявною у справі копією повідомлення від 23.12.2013 з особистим підписом позивача.

Як встановлено ДПІ у Шевченківському районі та не заперечується представником позивача, ОСОБА_2 не подавав до податкового органу декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік та, відповідно, не відобразив суму анульованого (прощеного) боргу у складі загального річного оподатковуваного доходу за 2013 рік.

Відповідно до підп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Як передбачено підп.14.1.47 цього ж пункту, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Базою оподаткування, згідно з абзацу "д" підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції чинній на момент отримання додаткового блага), є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням положень наведеної норми та визначення поняття доходу, суд вважає, що до складу оподаткованого доходу повинна включається лише анульована (прощена) кредитором сума основного боргу, оскільки проценти та пеня не можуть вважатись доходом в розумінні Податкового кодексу України.

Висновок щодо застосування зазначених норм у такий спосіб, викладено у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 за №21-1364а15, а тому враховується судом при вирішенні даного спору, відповідно до абз. 2 ч.1 ст.244-2 КАС України. При цьому, суд не знайшов підстав для відступлення від зазначеної правової позиції.

В матеріалах справи наявний договір від 23.12.2013 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/9723/74/48350 від 03.07.2007, укладений між ПАТ "Райфайзен Банк "Аваль" та Ламакіном А.В. Відповідно до цього договору сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на день укладення договору становить 47 902, 26 доларів США, що складає еквівалент 382 882,77 грн., в тому числі основна сума боргу (неповернутого кредиту) - 324 809,94 грн., проценти, нараховані за користування кредитом - 1 363,53 грн., розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 56 709,30 грн. Сторони погодили, що з дати укладення цього договору боргові зобов'язання за кредитним договором припиняються, а кредитний договір вважається розірваним.

З акта перевірки слідує, що відповідачем, при визначенні позивачу грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, була врахована вся сума, яка прощена банком згідно з договором №014/9723/74/48350 від 03.07.2007 про припинення зобов'язань за кредитним договором. Водночас, відповідно до зазначених вище положень ПК України, до загального оподатковуваного доходу позивача повинна включатись лише сума основного боргу, що анульований банком.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідачем неправомірно збільшено позивачу суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб від суми анульованих банком пені та процентів.

Пунктом 179.1. ст.179 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

У відповідності до п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

На час здійснення перевірки ОСОБА_2 не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, а тому відповідачем правомірно застосована відповідальність відносно ОСОБА_2 у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Відповідно до вимог ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Суд зазначає, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

З урахуванням встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі від 26.01.2016 № /270, в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18714,02 грн., в тому числі 11614,58 грн. - основного платежу та 7099,44 грн. - штрафних (фінансових) санкцій. В іншій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

У відповідності до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 26.01.2016 № /270, в частині збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18714,02 грн., в тому числі 11614,58 грн. - основного платежу та 7099,44 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 187 (сто вісімдесят сім) гривень 48 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 лютого 2017