Справа № 303/5811/16-а,2-а/303/29/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Справа № 876/9765/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій щодо перерахунку ти виплати пенсії протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області та виплат на його користь сум перерахованої пенсії протиправними; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2015 року та виплату недоотриманих сум пенсії, внаслідок здійсненого перерахунку, у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії в розмірі 90 % від місячного заробітку, зазначеного в довідці № 162 від 24.06.2016 року.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії задоволено. Визнано дії Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії - неправомірними. Зобов'язано Мукачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснити без обмежень у часі виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції 05 листопада 1991 року за № 1789-ХІІ у розмірі 90 % від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої прокуратурою Закарпатської області від 24 червня 2016 року за №167 вих.2016 без обмежень її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01 грудня 2015 року.

Не погодившись із таким рішенням позивача, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, просить таку скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону № 76-VІІІ від 28.12.2014 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом України. Заходи щодо реалізації цієї норми закону буде визначено після прийняття відповідного нормативно-правового акту. Оскільки на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту не було прийнято, то підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 15 серпня 2000 року перебуває на обліку в органах Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду Закарпатської області. 09 серпня 2016 року позивач звернувся до Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про проведення перерахунку пенсії. Згідно довідки №167-вих16 від 24 червня 2016 року прокуратури Закарпатської області, виданої ОСОБА_1 в тому, що він працював в прокуратурі Закарпатської області на посаді заступника прокурора м. Мукачеве Закарпатської області та його заробітна плата станом на 01 грудня 2015 року становила б - 5 692 грн. 55 коп..

Відповідач листом №104-М/09-32 від 11.08.2016 року повідомив, що відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Колегія суддів вважає такі дії відповідача неправомірними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими при виході на пенсію працівникам прокуратури пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної зарплати.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч. 17 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахуно призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії,

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії, тобто, 90 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Положеннями статті 22 Конституції України, передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі № 303/5811/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 06.02.2017