Справа № 265/65/17
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/65/17
Провадження №2-а/265/57/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Байрачній І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання видати нову довідку про розмір пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання дій незаконними, зобовязання видати нову довідку про розмір пенсії, посилаючись на те, що він був незаконно переведений на отримувача пенсії інваліда 1 групи в сумі 2040,63 грн. замість отримувача пенсії інваліда війни 1 групи з розміром пенсії в сумі 3890 грн. щомісяця, бо представники відповідача сплачуюють йому пенсію у заниженому розмірі до нині, що протирічить постанові Вищого Адміністративного Суду України від 16 січня 2014 року. Так відповідачі з липня 2011 року нараховують розмір пенсії позивачу не за положеннями закону, а на підставі обсягу бюджетного фінансування. Згідно із довідкою від 29 веренся 2016 року розмір пенсії позивача становив на червень 2011 року 3890 грн., а у липні 2011 року вже 2760,64 грн., натомість сплачено було йому лише 2040,63 грн. Фактично не виконуючи постанову ВАСУ від 16 січня 2014 року, представники відповідача надають довідки, де постійно зменшують суму нарахованого йому розміру пенсії за таким судовим рішенням, порушуючи надані йому пільги Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», бо вважав, що має право на отримання пенсії за постановою ВАСУ від 16 січня 2014 року й після липня 2011 року. На підставі переліченого просив суд визнати дії відповідачів щодо зміни його статусу, виду та розміру отримуваної ним пенсії з 3890 грн. на місяць до липня 2011 року до розміру в сумі 2760,64 грн. на місяць у липні 2011 року незаконним, зобов'язавши відповідачів видати йому нову довідку про розмір його пенсії в сумі 3890 грн. на підставі постанови Вищого Адміністративного Суду від 16 січня 2014 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір у його відсутність, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених ним вимог.

Представник відповідача, УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, який діє на підставі довіреності, Вайншток Б. Г., повністю заперечував проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог, посилаючись на надані ним письмові заперечення.

Відповідно до письмових заперечень представника УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області вбачається, що, не визнаючи пред'явлені ОСОБА_1 вимоги, представник відповідача стверджував, що ОСОБА_1 отримує пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з чим перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Донецькій області. Виплати пенсії позивачу здійснюється органами Пенсійного фонду України згідно даних, які містяться у переданій пенсійній справі ОСОБА_1 Натомість права позивача представниками УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області не порушено. ГУ ПФУ у Донецькій області надано територіальним управлінням ПФУ доступ лише до перегляду бази даних осіб, яким призначено пенсії згідно із Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Таким чином оскільки вимоги позивача не співвідносяться з визначеними повноваженнями УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, то на підставі викладеного просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник ГУ ПФУ в Донецькій області, яка діє на підставі довіреності, Бердник Ю. М., не погоджуючись із позовом ОСОБА_1, вказувала, що права позивача не були порушені, бо статус та вид його пенсії не змінювались, а лише змінився розмір пенсії позивача, починаючи з 23 липня 2011 року на підставі постанови КМУ № 745 та змін, внесених до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік». Тому просила суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до письмових заперечень представники ГУ ПФУ в Донецькій області, не погоджуючись із вимогами позивача, вказували, що ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Натомість на підставі змін, внесених до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», визначено, що положення Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України застосовуються у порядку та розмірах відповідно до наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання таких змін було прийнято постанову КМУ № 745, де було визначено розмір в тому числі пенсії ОСОБА_1 Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та Постановою № 745 від 6 липня 2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» не передбачені видатки на виплату пенсій у розмірах, що встановлені за рішеннями суду, а виплата цих пенсій проводиться у розмірах, передбачених та профінансованих за рахунок Державного бюджету України. Тому у порушення п. п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Додавали, що бюджетні призначення для виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій у відповідні періоди визначено ОСОБА_1 з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України. Таким чином просила відмовити у пред'явленому позові.

Суд, вислухавши учасників процесу, які з'явились, дослідивши письмові докази, вважає, що поданий ОСОБА_1 позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується відповіддю ГУ ПФУ в Донецькій області від 31 жовтня 2016 року, а також підтверджується посвідченнями ОСОБА_1 від 26 липня 2001 року та 6 вересня 2011 року, де вказано, що позивач є інвалідом 1 групи та має пільги для ветеранів війни - інвалідів війни (а. с. 3, 4).

В судовому засіданні також було встановлено, що на підставі постанови Вищого Адміністративного Суду України (далі за текстом постанови - ВАСУ) від 16 січня 2014 року за позовом ОСОБА_1 було зобов'язано ГУ ПФУ України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як інваліду війни першої групи, відповідно до ст. 22 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 4-х мінімальних пенсій за віком, з 1 листопада 2010 року, що підтверджується відповідями ГУ ПФУ в Донецькій області від 31 жовтня 2016 року та від 15 листопада 2016 року, а також ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року (а. с. 3, 15-17, 18).

При цьому з відповіді представників відповідача від 15 листопада 2016 року вбачається, що на підставі постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з 1 листопада 2010 року по 23 липня 2011 року з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745, якою визначені розміри пенсії осіб за ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак зазначено, що нараховану доплату до пенсії позивачу буде виплачено лише за умови фінансування Державного бюджету України, що також вбачається з відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області від 31 жовтня 2016 року (а. с. 3, 54).

На підставі ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на момент вирішення спору, розглянутого ВАСУ згідно із постановою від 16 січня 2014 року) мінімальний розмір пенсій по інвалідності був встановлений інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи в розмірі 4 (чотирьох) мінімальних пенсій за віком.

Однак в подальшому на підставі змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», які набули чинності 19 червня 2011 року, в п. 4 «Прикінцевих положень» такого Закону було встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. 14, 22, 37, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Суд зазначає, що наведені положення п. 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» були визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційним) на підставі рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011.

На виконання наведених змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набула чинності 23 липня 2011 року, якою було визначено серед іншого також мінімальний розмір пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для інвалідів війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи, який дорівнював 120% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому Законами України «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік», «Про державний бюджет України на 2016 рік» та внесеними змінами до Бюджетного кодексу України було встановлено, що у 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 роках норми і положення ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, інших бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України, бюджету Фонду соціального страхування та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний бюджетний рік.

Враховуючи перелічене, суд дійшов висновку, що представниками ГУ ПФУ в Донецькій області вірно було проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Вищого Адміністративного Суду України від 16 січня 2014 року за період з 1 листопада 2010 року саме по 23 липня 2011 року, оскільки з 23 липня 2011 року нарахування пенсії за ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі відповідних змін до законодавства України вже відбувалось у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України на підставі відповідної Постанови № 745, тобто виходячи з наявних бюджетних ресурсів.

У листі ОСОБА_1 від 15 листопада 2016 року вказано представниками ГУ ПФУ в Донецькій області, що позивач отримує пенсію по інвалідності, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Однак оскільки вказаний Закон передбачає отримання пенсії інваліду війни 1 групи, то невідповідності у відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області від 15 листопада 2016 року вже встановленому судом та підтвердженому постановою ВАСУ від 16 січня 2014 року статусу позивача немає.

На підставі переліченого суд дійшов висновку, що статус ОСОБА_1, як пенсіонера - інваліда війни 1 групи, не був змінений з моменту ухвалення судового рішення ВАСУ 16 січня 2014 року до нині, а також не було змінено й вид пенсії, що її отримує позивач у ГУ ПФУ в Донецькій області.

Так суд встановив, що був змінений лише розмір пенсії ОСОБА_1, що він отримує за ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», через відповідні зміни у законодавстві України, починаючи саме з 23 липня 2011 року.

Таким чином суд зазначає, що як вимоги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дії представників відповідача за виданою позивачу довідкою від 29 вересня 2016 року, так і його вимоги про зобов'язання відповідачів видати ОСОБА_1 нову довідку задоволенню не підлягають, бо не ґрунтуються на законі.

З розрахунку ГУ ПФУ в Донецькій області від 11 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було проведено 29 серпня 2016 року перерахунок пенсії з 1 листопада 2010 року по 23 липня 2011 року на виконання постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року, внаслідок чого позивачу було визначено доплату до пенсії в розмірі 14679,03 грн., з якої доплата до пенсії за липень 2011 року в сумі 1196,07 грн., а за листопад 2010 року - червень 2011 року у розмірі 1685,37 грн. Також у довідці зазначено, що ОСОБА_1 було нараховано пенсію до виплати щомісяця станом до липня 2011 року - 3726 грн., а в липні - 3236,70 грн., а також виплачено за цей період у місяць - 2040,63 грн. (а. с. 55).

При цьому відповідно до довідки від 29 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 за розрахунком ГУ ПФУ в Донецькій області було проведено нарахування доплати до пенсії за період травень - червень 2011 року в сумі 1849,37 грн., а в липі 2011 року в сумі 1312,45 грн. Також у довідці зазначено, що ОСОБА_1 було нараховано до виплати пенсію станом до липня 2011 року щомісяця - 3890 грн., а в липні 2011 року - 2760,64 грн., а також виплачено за цей період до липня 2011 року - 2040,63 грн., а в липні 2011 року - 1448,19 грн. (а. с. 4).

Однак оскільки вимоги правильності перерахунку пенсії позивача за такими довідками відповідача ОСОБА_1 не ставить на розгляд перед судом, то різні суми нарахованих у довідках ГУ ПФУ в Донецькій області сум доплати до пенсії позивача на виконання постанови ВАСУ від 16 січня 2014 року не впливають на правильність вирішення порушених ОСОБА_1 у наявному позові вимог. Через це внаслідок наведеного позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання видати нову довідку про розмір пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя