Справа № 826/17719/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 лютого 2017 року № 826/17719/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у м. Києві Джурила Олександра Івановича, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора ГУ Держгеокадастру у м. Києві Джурила Олександра Івановича, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у спірних правовідносинах має місце зміна виду користування земельної ділянки в межах однієї категорії, що в силу положень статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" не потребує розробки відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки цільове призначення не змінюється.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідачі проти позовних вимог заперечили, надали суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідачі обгрунтовують тим, що при наданні оскаржуваних відмов позивачу діяли у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки зміна виду використання з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» на «для іншої житлової забудови» призводить до зміни цільового призначення земельної ділянки, у порядку встановленому статтею 20 Земельного кодексу України - за проектами землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Відповідач 1 та представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1), НОМЕР_15 (кадастровий номер: НОМЕР_2), НОМЕР_16 (кадастровий номер: НОМЕР_3), НОМЕР_17 (кадастровий номер: НОМЕР_4), НОМЕР_18 (кадастровий номер: НОМЕР_5), НОМЕР_19 кадастровий номер: НОМЕР_6), НОМЕР_20 (кадастровий номер: НОМЕР_7), НОМЕР_21 (кадастровий номер: НОМЕР_8), НОМЕР_22 кадастровий номер: НОМЕР_9), НОМЕР_23 (кадастровий номер: НОМЕР_10), НОМЕР_24 (кадастровий номер: НОМЕР_11), НОМЕР_25 кадастровий номер: НОМЕР_12), НОМЕР_26 (кадастровий номер: НОМЕР_13), НОМЕР_27 (кадастровий номер: НОМЕР_14).

11.10.2016 позивач звернуся до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1), НОМЕР_15 (кадастровий номер: НОМЕР_2), НОМЕР_16 (кадастровий номер: НОМЕР_3), НОМЕР_17 (кадастровий номер: НОМЕР_4), НОМЕР_18 (кадастровий номер: НОМЕР_5), НОМЕР_19 кадастровий номер: НОМЕР_6), НОМЕР_20 (кадастровий номер: НОМЕР_7), НОМЕР_21 (кадастровий номер: НОМЕР_8), НОМЕР_22 кадастровий номер: НОМЕР_9), НОМЕР_23 (кадастровий номер: НОМЕР_10), НОМЕР_24 (кадастровий номер: НОМЕР_11), НОМЕР_25 кадастровий номер: НОМЕР_12), НОМЕР_26 (кадастровий номер: НОМЕР_13), НОМЕР_27 (кадастровий номер: НОМЕР_14) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

17.10.2016 Державний кадастровий реєстратор ГУ Держгеокадастру у м. Києві Джурило О.І. прийняв рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ- 016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016 в яких зазначено про те, що рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру прийняті з наступних підстав: "невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме:

згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувач зобов'язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. Відповідно заявленій ініціативі щодо зміни виду використання передбачається зміна цільового призначення земельної ділянки. Згідно п. 6 ч. 3 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки межах певної категорії земель на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної -ділянки. яким передбачена зміна її цільового призначення."

Позивач, вважаючи рішення від 17.10.2016 №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ- 016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016 протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 19 Земельного кодексу України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначає Закон України "Про Державний земельний кадастр".

Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними; внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставами для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно з частиною другою статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру: щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: - на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; - на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); - на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає зміну категорії земель, зміна ж використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не має наслідком зміну цільового призначення.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012.

Відповідно до пункту 67 зазначеного Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Пунктами 68, 69 вказаного Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що відомості про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються, вносяться до Державного земельного кадастру безперервно. Відомості (зміни до них) вносяться одночасно до документів Державного земельного кадастру в текстовій та графічній формі. Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник). Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 73 вказаного Порядку державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: 1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку; 2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Пунктом 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 передбачено, що державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 121 вказаного Порядку для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються: 1) заява за формою згідно з додатком 12; 2) оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії); 3) електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

З матеріалів справи вбачається, що позивач вирішив змінити вид використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1), НОМЕР_15 (кадастровий номер: НОМЕР_2), НОМЕР_16 (кадастровий номер: НОМЕР_3), НОМЕР_17 (кадастровий номер: НОМЕР_4), НОМЕР_18 (кадастровий номер: НОМЕР_5), НОМЕР_19 кадастровий номер: НОМЕР_6), НОМЕР_20 (кадастровий номер: НОМЕР_7), НОМЕР_21 (кадастровий номер: НОМЕР_8), НОМЕР_22 кадастровий номер: НОМЕР_9), НОМЕР_23 (кадастровий номер: НОМЕР_10), НОМЕР_24 (кадастровий номер: НОМЕР_11), НОМЕР_25 кадастровий номер: НОМЕР_12), НОМЕР_26 (кадастровий номер: НОМЕР_13), НОМЕР_27 (кадастровий номер: НОМЕР_14) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови" та на виконання вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку подано заяву відповідної форми.

Тобто, позивач звернувся із заявами про внесення змін щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель без зміни цільового призначення земельних ділянок.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах має місце зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель, що в силу положення статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 121 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 не потребує розробки відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки цільове призначення не змінюється.

Позивачем подано відповідачу 2 заяву відповідної форми, як наслідок, підстави для відмови у прийнятті відповідного рішення у відповідача 1 були відсутні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною четвертою статті 373 Цивільного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Отже, власник земельної ділянки, має право використовувати її за власним розсудом та відповідно до цільового призначення, а відповідач 1 фактично своїм рішення позбавив права позивача на використання належного йому майна в власних цілях.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині щодо визнання протиправними та скасування рішень Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурила О.І. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17.10.2016 №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ- 016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі 826/5596/16Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 у справі №826/5596/16.

Враховуючи те, що судом було встановлено, що позивачем було подано відповідачу 2 заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок відповідної форми, як наслідок, підстави для відмови у прийнятті відповідного рішення у відповідача 1 були відсутні, суд дійшов висновку про обґрунтованість посилань позивача на необхідність для повного захисту його порушеного права зобов'язати відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1), НОМЕР_15 (кадастровий номер: НОМЕР_2), НОМЕР_16 (кадастровий номер: НОМЕР_3), НОМЕР_17 (кадастровий номер: НОМЕР_4), НОМЕР_18 (кадастровий номер: НОМЕР_5), НОМЕР_19 кадастровий номер: НОМЕР_6), НОМЕР_20 (кадастровий номер: НОМЕР_7), НОМЕР_21 (кадастровий номер: НОМЕР_8), НОМЕР_22 кадастровий номер: НОМЕР_9), НОМЕР_23 (кадастровий номер: НОМЕР_10), НОМЕР_24 (кадастровий номер: НОМЕР_11), НОМЕР_25 кадастровий номер: НОМЕР_12), НОМЕР_26 (кадастровий номер: НОМЕР_13), НОМЕР_27 (кадастровий номер: НОМЕР_14) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд".

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурило Олександра Івановича від 17.10.2016 №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ- 016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016, №РВ-016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок у АДРЕСА_1 (кадастровий номер: НОМЕР_1), НОМЕР_15 (кадастровий номер: НОМЕР_2), НОМЕР_16 (кадастровий номер: НОМЕР_3), НОМЕР_17 (кадастровий номер: НОМЕР_4), НОМЕР_18 (кадастровий номер: НОМЕР_5), НОМЕР_19 кадастровий номер: НОМЕР_6), НОМЕР_20 (кадастровий номер: НОМЕР_7), НОМЕР_21 (кадастровий номер: НОМЕР_8), НОМЕР_22 кадастровий номер: НОМЕР_9), НОМЕР_23 (кадастровий номер: НОМЕР_10), НОМЕР_24 (кадастровий номер: НОМЕР_11), НОМЕР_25 кадастровий номер: НОМЕР_12), НОМЕР_26 (кадастровий номер: НОМЕР_13), НОМЕР_27 (кадастровий номер: НОМЕР_14) у Деснянському районі міста Києва з "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на "для іншої житлової забудови".

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Держгеокадастру у місті Києві (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69, ) на користь ОСОБА_1 (04210, АДРЕСА_2) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 7250,00 грн. (сім тисяч двісті п'ятдесят грн.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов