Справа № 760/16050/16-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання неправомірної відмови у видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», та зобов'язання видати довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії як непрацюючому державному службовцю за формою, встановленою постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1, відповідно до Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року посадового окладу та всіх складових заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише відповідачем, колегія суддів переглядає судове рішення в межах вимог апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 21 липня 2010 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та одержує пенсію призначену за нормами ст. 37 Закону України «Про державну службу».

17 червня 2016 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про надання довідки про заробітну плату з 01 грудня 2015 року для перерахунку пенсії, як непрацюючому державному службовцю.

Відповідачем відмовлено у видачі відповідної довідки посилаючись на те, що у відповідності до п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для надання довідки про заробітну плату державного службовця, яка б включала підвищення з 01 грудня 2015 року посадового окладу та всіх складових заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування суперечить вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів частково погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (далі - Закон № 3723-XII) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 грудня 1991 року (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо посилань відповідача на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в межах своїх повноважень, розглядається питання про виключно про можливість складання та видачі відповідачем довідки про заробітну плату, включення до неї всіх необхідних складових, та не залежать від права позивача на перерахунок пенсії.

Так, відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (у редакції з 31 грудня 2015 року, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова № 865) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670» № 15-1 від 04 вересня 2013 року затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

При цьому, дійсно, порядок розрахунку сум, які включаються у вказану довідку було передбачено п. 4 Постанови № 865, який виключено згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09 грудня 2015 року.

Не зважаючи на це, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити таке.

Ст. 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Чинним законодавством встановлено складові грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсій. Ці складові вносяться у довідку, яка складається для подання до територіальних органів Пенсійного фонду України, відомості якої враховуються останніми при призначенні та перерахунку пенсії. Отже, питання видачі довідки про складові грошового забезпечення є частиною процедури обчислення розміру пенсії.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

В силу ч. 4 ст. 8 КАС України, не може бути підставою для відмови у вирішенні справи відсутність законодавства, яке регулює спірні відносини, у тому числі і відсутність порядку розрахунку заробітної плати для перерахунку пенсії.

Разом з тим, з 01 травня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, згідно ст. 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу ХІ вказаного Закону 889-VIII Закон України «Про державну службу» 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу, був визнаний таким, що втратив чинність.

У свою чергу, Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи, що позивач звернулась до відповідача у червні 2016 року (тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності новим Законом України «Про державну службу» № 889-VIII), колегія суддів вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову - в частині врахування підвищення з 01 грудня 2015 року посадового окладу та всіх складових заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відсутні.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підляже частковому задоволенню в частині: Визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_2 у наданні довідки про заробітну палату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надати ОСОБА_2 довідку про заробітну палату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_2 у наданні довідки про заробітну палату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надати ОСОБА_2 довідку про заробітну палату, що подається для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям, із всіма складовими заробітної плати, з якої сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.