Справа № 804/8458/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 р. Справа № 804/8458/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бабушкінського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, -
30 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому просить:
визнати протиправними дії Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_2 у зміні його по батькові «ІНФОРМАЦІЯ_1» на довільне по батькові «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
зобов'язати Бабушкінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції змінити ОСОБА_2 прізвище з «ІНФОРМАЦІЯ_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_1» та по батькові з «ІНФОРМАЦІЯ_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_1».
В обґрунтування позову позивач зазначив, що його було усиновлено ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 (до усиновлення) біологічним батьком був зареєстрований ОСОБА_4.
18 листопада 2015 року позивач звернувся до Бабушкінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про зміну імені, в якій просив змінити прізвище на «ІНФОРМАЦІЯ_1», а по батькові на «ІНФОРМАЦІЯ_1».
Проте відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача від 24.11.2015 р. №1989/13-29. В тексті документа викладено посилання на те, що зміна по батькові можлива у разі, якщо батько змінив власне ім'я.
Позивач вважає, що така відмова відповідача є неправомірною, порушує його право на повагу до приватного і сімейного життя відповідно до ст. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Законом України «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та проколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції») та порушує право мати рідне прізвище та по батькові.
В судовому засіданні 23 грудня 2016 року позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову.
В судове засідання 12 січня 2017 року з'явились позивач та його представник. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Змінити по батькові можливо у разі, якщо батько змінив власне ім'я.
Відповідно статті 149 Сімейного кодексу України у разі, якщо батько змінив своє ім'я, по батькові дитини, яка досягла чотирнадцяти років, змінюється за її згодою.
Відповідно статті 295 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я.
Прізвище, власне ім'я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону.
З 24 грудня 2010 року відповідно абзацу 1 п.12 глави 4 Розділу III "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім'я, та її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також її повнолітніх дітей.
У зв'язку із зазначеним, представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_2 - позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Нещодавно позивач дізнався про те, що 5 травня 1997 року його було усиновлено ОСОБА_3.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 (до усиновлення) біологічним батьком позивача був зареєстрований ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року біологічний батько позивача ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3
Дізнавшись, що ОСОБА_3 не є біологічним батьком позивач, бажаючи мати прізвище та по батькові свого біологічного батька, 18.11.2015 року звернувся до Бабушкінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про зміну імені, в якій просив змінити прізвище на «ІНФОРМАЦІЯ_1», а по батькові на ІНФОРМАЦІЯ_1.
Листом від 24.11.2015 р. №1989/13-29 відповідач відмовив в задоволенні заяви від 24.11.2015 р. з тим мотивуванням, що зміна по батькові можлива у разі, якщо батько змінив власне ім'я.
Згідно з п. 2 розділу 4 глави ІІІ "Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 р. № 52/5 реєстрація зміни імені громадян України провадиться за їх заявою державним відділом реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання.
Відповідно до ст. 294 ЦК України особа має право на ім'я, що є особистим немайновим правом, яке забезпечує соціальне буття фізичної особи.
Згідно зі ст. 28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону.
Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 295 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я.
Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім'я за згодою батьків або одного з них у разі, якщо другий з батьків помер, визнаний безвісно відсутнім, оголошений померлим, визнаний обмежено дієздатним, недієздатним, позбавлений батьківських прав щодо цієї дитини, а також якщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження або якщо відомості про чоловіка як батька дитини внесені до актового запису про її народження за заявою матері.
У разі якщо над фізичною особою, яка досягла чотирнадцяти років, встановлено піклування, зміна прізвища та (або) власного імені такої особи здійснюється за згодою піклувальника.
Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження.
Прізвище, власне ім'я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону.
Прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.
Згідно ч. 6 ст. 295 ЦК України підставами для відмови у зміні імені є:
здійснення стосовно заявника кримінального провадження або його перебування під адміністративним наглядом;
наявність у заявника судимості, яку не погашено або не знято в установленому законом порядку;
офіційне звернення правоохоронних органів іноземних держав про оголошення розшуку заявника;
подання заявником неправдивих відомостей про себе.
Вищенаведений перелік підстав для відмови є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Як вбачається з відмови відповідача від 24.11.2015 р. №1989/13-29 в останній не зазначено жодної підстави визначених ст. 295 ЦК України.
Згідно п. 1 глави 4 Розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» № 52/5 від 18.10.2000 р. фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені.
Як вбачається з наведеного, дійсно чинним законодавством України передбачено можливість кожного громадянина змінити ім'я по батькові в разі зміни самим батьком власного імені.
Однак відповідно до свідоцтва про смерть біологічний батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Обставини, що склалися у даній справі, чітко не врегульовані національним законодавством.
Статтею 10 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права).
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. №3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Гарнага проти України» останній прийшов до висновку про порушення ст. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
У пункті 40, 41 Європейський Суд з прав людини зауважив, що по батькові як частина особистого імені традиційно походить від імені батька відповідної особи. Однак законодавство України визнає, що коли особа досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім'я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якою походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв'язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим. Новий Цивільний кодекс України, чинний з 1 січня 2004 року, передбачає можливість зміни особою по батькові, якщо її батько змінив ім'я. Державні органи розтлумачили це положення як чітку вказівку на те, що зміна імені батьком особи є єдиною можливою підставою для зміни по батькові відповідної особи.
Українська система зміни імен видається доволі гнучкою та особа може змінити своє ім'я, дотримуючись спеціальної процедури, яка передбачає тільки мінімальні обмеження, які застосовуються у дуже конкретних випадках, здебільшого пов'язаних з кримінальним судочинством. У той самий час, як видається, будь-яких ширших міркувань для накладення обмежень на зміну імені особи - таких як точний облік населення або зв'язок носіїв певного імені з сім'єю - державними органами не висувається. За такої ситуації майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством.
Зокрема суд роз'яснив, що поняттям «Ім'я» мається на увазі прізвище, власне ім'я та по батькові.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
На підставі ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції судові витрати у сумі 1 102,42 грн.
Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_2 у зміні його по батькові «ОСОБА_2» на довільне по батькові «ОСОБА_2».
Зобов'язати Бабушкінський районний у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області змінити ОСОБА_2 прізвище з «ІНФОРМАЦІЯ_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_1» та по батькові з «ІНФОРМАЦІЯ_1» на «ІНФОРМАЦІЯ_4».
Присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Бабушкінського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати у сумі 1 102,42 грн. (одна тисяча сто дві гривні сорок дві копійки).
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 12 січня 2017 року Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник