Справа № 2443/10/2170
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 р. Справа № 2-а-2443/10/2170
Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Нова Каховка Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Нова Каховка Херсонської області (далі - відповідач), в якому присить зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Нова Каховка Херсонської області підписати акти щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсії у зв"язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання із врахуванням сум витрат, пов"язаних із виплатою пенсії ОСОБА_1, з листопада 2007 року по лютий 2010 року включно у сумі 13402,77 грн.

Сторони в судове засідання не з"явились. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, обґрунтовуючи їх тим, що Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нова Каховка, згідно "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (далі - Порядок) проводить щомісячну звірку та підписують акт щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв"язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

На стадії проведення звірки витрат по особових справах потерпілих та підписання актів щомісячної звірки Фондом соціального страхування від нещасних випадків неприйнято до заліку витрати на виплату пенсії за період з листопада 2007 року по лютий 2010 року включно у сумі 13402,77 грн. ОСОБА_1, нещасний випадок з якою стався за межами України.

ПФУ в Чаплинському районі направив лист відповідачу, щодо необхідності включити зазаначені суми до актів, але відповідач відмовляється, посилаючись на те, що громадянка ОСОБА_2 отримала каліцтво за межами України, не є застрахованою в Україні і за неї не сплачувались до Фонду страхові внески.

Відповідно до п. п. "г" ч. 1 ст. 21 Закону України від 23.09.1999 року № 1105-ХІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" - на органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві покладено обов'язок по своєчасному та повному відшкодуванню шкоди, заподіяної застрахованій особі внаслідок ушкодження її здоров"я або в разі її смерті, виплачувати застрахованій особі або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності (у зв"язку з втратою годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно статті 7 Закону України від 22.02.2001 року № 2272-111 "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасних випадків" органи Фонду соціального страхування, починаючи з 1 квітня 2001 року, відшкодовують органам Пенсійного фонду пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, призначені у зв"язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. В запереченні на позов обґрунтував свою незгоду з позовними вимогами тим, що позов подано з порушенням строків звернення до адміністративного суду, а також зазначає, що потерпілі, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання, не є застрахованими в Україні і за них не сплачувались Фонду страхові внески, а тому здійснення їм страхових виплат за рахунок страхових коштів Фонду є нецільовим використанням. Відповідач має відшкодовувати Пенсійному фонду України тільки витрати, пов'язані з виплатою громадянам України, які ушкодили здоров'я на території України, навіть тоді коли вона входила до складу СРСР, незалежно від того де вони проживають.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до ст.46 Закону від 23.09.99 р. Фонд має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування, яке здійснюється за рахунок внесків роботодавців. Дотації згідно Закону України "Про державний бюджет України", як Пенсійний фонд України, не одержує.

Таким чином, потерпілі, які отримали каліцтво за межами України і переїхали в Україну на постійне місце проживання, не є застрахованими в Україні і за них не сплачувались Фонду страхові внески, а тому здійснення їм страхових виплат за рахунок страхових коштів Фонду є нецільовим використанням.

Відповідно до ст. 6 Закону 1105-XIV суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи. Застрахованою особою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування.

Відповідно до ст. 2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ним трудових обов'язків, підписаної 09 вересня 1994 р. державами-учасницями СНД в м. Москва, відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я (в тому числі під час втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків, після переїзду потерпілого на територію іншої сторони), смерті проводиться роботодавцем Сторони, законодавство якої поширювалось на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Тобто роботодавець, який відповідає за вчинення шкоди, здійснює відшкодування у відповідності зі своїм національним законодавством. В даному випадку, ОСОБА_1 отримує, або повинна отримувати страхові виплати з Росії.

Так, Фонд має відшкодовувати Пенсійному фонду України тільки витрати, пов'язані з виплатою громадянам України, які ушкодили здоров'я на території України, навіть тоді коли вона входила до складу СРСР, незалежно від того де вони проживають.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС України,

постановила:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 4