Справа № 818/909/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 р.Справа № 818/909/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 818/909/16

за позовом Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш"

про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш", в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог. Прийнятих судом, просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в загальній сумі 285664,81грн. (з яких: по податку на додану вартість з вироблених у Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 234029, 31 грн.; по орендній платі з юридичних осіб в сумі 47635, 50 грн.) за рахунок майна ТОВ «Енергомаш», що перебуває у податковій заставі.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. позов залишено без задоволення.

Позивач не погодився з судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 95 Податкового кодексу України, зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що необхідною передумовою для звернення податковим органом з позовними вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника є наявність окремого судового рішення про стягнення податкового боргу у відповідній сумі з рахунків боржника.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 24.01.2017 року, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції. Пояснив суду, що підприємство має кошти на банківських рахунках, постійний оборот цих коштів та погашає заборгованість. Також звернув увагу суду на те, що майно - автомобіль, який перебуває у податковій заставі, використовується підприємством у власній господарській діяльності, що, у разі надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна, підприємство не зможе продовжувати здійснення господарської діяльності.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 24.01.2017 року не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 24.01.2017 року оголошено перерву до 02.02.2017 року.

У судове засідання, призначене на 02.02.2017 року, представники сторін не прибули, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач через канцелярію суду подав додаткові пояснення разом із доказами на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 02.02.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що відповідач, ТОВ «Енергомаш», відповідно до даних Інформаційної системи «Податковий блок», включене до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України (далі по тексту - ЄДРПОУ) 21.10.1998 року. Код за , юридична адреса - вул. Прокоф'ева, буд. 12, м. Суми, 40000.

ТОВ «Енергомаш» мав узгоджену заборгованість перед бюджетом з ПДВ в розмірі 234029, 31 грн., з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 47635, 50 грн.

З метою погашення боргу на адресу відповідача було спрямовано податкову вимогу від 17.04.2014 року №2795-25, яка була отримана платником податку 14.05.2014 року ( а.с. 25).

Актом опису майна від 03.02.2015 року № 2 здійснений опис майна, описане майно передано у податкову заставу, про що внесені відповідні записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна ( а.с. 17, 24).

Позивач просить наради дозвіл на погашення боргу за рахунок майна ТОВ "Енергомаш" на загальну суму 285664,81 грн., з яких: по податку на додану вартість - 238029,31 грн.; по орендній платі з юридичних осіб в сумі 47635,50 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що загальна сума боргу ТОВ «Енергомаш» по ПДВ станом на 24.10.2016р. становить 161671,39 грн., з яких: 150165,66 грн. - основного боргу по ПДВ, 1312,63 грн. штрафних санкцій та 10193,10 пені. Натомість, позивач просить надати дозвіл на погашення боргу за рахунок майна товариства на загальну суму 238029 грн. (замість суми боргу 161671,39 грн., з якою погоджується і відповідач). При цьому, позивачем фактично не обґрунтовано факт існування заборгованості по ПДВ у відповідача на загальну суму 238 029 грн. (139876,16грн. - борг по ПДВ, 48675,17 грн. пені, 49477,98 грн. - штрафні санкції). Заборгованість в сумі 139876,16 грн., на яку йдеться посилання в уточненій позовній заяві, належним чином не підтверджена.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок заставного майна, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість отримання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок заставного мана, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку, наявність податкової застави тощо.

За змістом п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового зобов'язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Також відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем, податковим органом, було направлено відповідачу податкову вимогу від 17.04.2014 р. № 2795-8-25, яку відповідач отримав 14 травня 2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

Окрім того судом встановлено, що позивач просить надати дозвіл на погашення боргу за рахунок майна ТОВ «Енергомаш» на загальну суму 285664,81 грн., з яких: по податку на додану вартість - 238029,31 грн.; по орендній платі з юридичних осіб в сумі 47635,50 грн.

Так, із службової записки від 24.01.2016р. №1022/18-19 судом встановлено наступне:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.09.2015р. по справі 818/1641/15 задоволено позовні вимоги ДПІ у м. Сумах про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 217 240,55грн. (сума основного боргу - 217240,55 грн.) та стягнуто даний борг з ТОВ «Енергомаш» за рахунок коштів на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки , що належить такому платнику податків (а.с.109-110).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2015р. по справі 818/3241/15 задоволено позовні вимоги ДПІ у м.Сумах та стягнуто з ТОВ «Енергомаш» податковий борг з ПДВ в сумі 67363,73грн. (основний борг - 55858 грн., 1312,63 грн. штрафних санкцій та 10193,10 пені).

Всього, згідно вищезазначених судових рішень, стягнуто суму податкового боргу ТОВ «Енергомаш» з ПДВ та нарахованих штрафних санкцій у розмірі 284604,28грн. (в т.ч. основний борг 273098,55 грн. та сума штрафних санкцій 11505,73 грн.).

Станом на дату розгляду справи судом першої інстанції, відповідачем, на виконання постанови суду по справі №818/1641/15 було сплачено 122 932,89 грн. Залишок несплаченого боргу по податковим зобов'язанням з ПДВ за рішенням суду №818/1641/15 становить 94307,66 грн. За судовим рішенням по справі №818/3241/15 відповідачем заборгованість не сплачувалась, а тому, на момент розгляду даної справи становила 67363,73 грн.

Позивач не заперечував, що кошти в сумі 122932,89 грн. перераховувались відповідачем як в період з вересня 2015 року до червня 2016р. (до порушення провадження у даній справі) так і в період з липня 2016 року по серпень 2016 року (після порушення провадження у даній справі). Перерахування коштів на погашення заборгованості згідно платіжних доручень перелік яких зазначено у службовій записці, надано до матеріалів справи безпосередньо відповідачем (а.с.51-72). Дані про сплату відповідачем боргу по ПДВ відображені також в картці особового рахунку платника (а.с.77-85).

Таким чином, згідно службової записки, підписаної Начальником управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Н.В.Кудріною, загальна заборгованість за вказаними рішеннями суду станом на 24.10.2016р. становив 161 671,39 грн. з яких:

- 94307 грн. 66 коп. заборгованість по ПДВ, яку було стягнуто з відповідача але не сплачено відповідачем за постановою суду по справі №818/1641/15;

- 67363,73 грн. - заборгованість відповідача по податковим зобов'язанням по ПДВ по постанові суду від 20.10.2015р. по справі №818/3241/15 з яких: (основний борг - 55858 грн., 1312,63 грн. штрафних санкцій та 10193,10 пені).

Позивач, окрім сум податкового боргу з ПДВ за вказаними судовими рішеннями, включив до суми боргу заборгованість, яка нарахована по податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2016р. №/12639, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 4400,40 грн.; від 28.04.2016р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 2321,88 грн.; від 01.12.2015р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 15516,93 грн., № від 21.12.2015р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 5408,26 грн., від 30.05.2016р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 8836,61 грн.

Окрім того, позивач вказує на те, що відповідачем самостійно у податкових деклараціях визначено податкові зобов'язання з ПДВ: по декларації за листопад 2015 року на суму 15055,00 грн. та за грудень 2015 року - 3001,00 грн., а також за червень 2016 р., липень 2016 року і серпень 2016 року у розмірах: 2008,00 грн., 9131,00 грн., 822,00 грн.- відповідно.

Також податковим органом нараховано пеню в розмірі 48675,17 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно службової записки ДПІ у м. Сумах ГУДФС у Сумській області від 27.01.2017 року № 1919/10/18-19-07-02-45 заборгованість ТОВ «Енергомаш» з ПДВ згідно постанови суду по справі № 818/1641/15 погашена в повному обсязі, за постановою суду № 818/3241/15 складає - 66588,30 грн.

Згідно з пунктом 95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органами державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання ( вручення ) такому платнику податкової вимоги ( пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

На банківських рахунках платника податків взагалі відсутні грошові кошти на погашення суми податкового боргу, що виключає необхідність вжиття податковим органом заходів стягнення коштів з рахунків платника податків.

Крім того, за змістом норм ст. 95 Податкового кодексу України, законодавець не встановлює обов'язкової послідовності застосування податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу, окрім як направлення податкової вимоги до звернення стягнення на кошти або майно.

Як кошти, так і майно платника податків згідно з пунктами 87.1 та 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України є рівнозначними джерелами погашення його податкового боргу, погашення податкового боргу за рахунок коштів платника податків або за рахунок його майна є альтернативними заходами погашення податкового боргу платника податків, вибір яких, в разі його несплати платником податків, є прерогативою податкового органу в залежності, зокрема від платоспроможності платника податків.

При цьому, відповідачем надано до суду довідку з ПАТ КБ «Приватбанк», яка свідчить про наявність обігу коштів по рахунку ТОВ «Енергомаш», який відкрито в ПАТ КБ «Приватбанк» за період з липня 2016 року по жовтень 2016 року. За вказаний період в обігу на рахунку 5344 в ПАТ КБ «Приватбанк», який обслуговує відповідача обліковувалось 398252,34 грн. (а.с.141) та довідку. Також відповідачем надано до суду апеляційної інстанції довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» і ПАТ ПУМБ, згідно яких за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на поточний рахунок підприємства надійшло коштів за раніше поставлену продукцію в розмірі 1178868,42 грн.

Отже, відповідачем підтверджено наявність коштів на рахунку підприємства, за рахунок яких воно може здійснити погашення податкового боргу.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить надати дозвіл на погашення боргу за рахунок майна товариства на загальну суму 238029 грн. (замість суми боргу 161671,39 грн., з якою погодився станом на дату розгляду справи у суді першої інстанції), а також без урахування даних, згідно довідки ДПІ у м. Сумах, наданої відповідачем про повне погашення заборгованості за судовим рішенням у справі № 818/1641/15

Таким чином, позивачем фактично не обґрунтовано факт існування заборгованості по ПДВ у відповідача на загальну суму 238 029 грн. (139876,16грн. - борг по ПДВ, 48675,17 грн. пені, 49477,98 грн. - штрафні санкції).

Заборгованість в сумі 139876,16 грн., на яку йдеться посилання в уточненій позовній заяві та апеляційній скарзі також належним чином не підтверджена. Розрахунок штрафних санкцій на загальну суму 49477,98 грн. та пені на суму 48675,17грн. фактично відсутні. Розрахунок пені (а.с.16) надано на іншу суму, розрахунок штрафних санкцій (а.с.5-7) не може бути взято судом до уваги, оскільки він здійснений як витяг з картки особового рахунку платника і в даному розрахунку йдеться про нарахування штрафних санкцій в сумі 49477,98 як по податкових повідомленнях-рішеннях від 24.03.2015р. № та від 19.05.2015р. № (на які йдуться посилання у справі №818/1641/15 та у справі 3818/3241/15), так і по податковим повідомленням-рішенням, які не були предметом дослідження в судових справах (а ні про стягнення боргу, а ні про оскарження ППР).

Розрахунок по сумам штрафних санкцій, які було вже стягнуто в судовому порядку та по штрафним санкціям, борг по яким в судовому порядку ще не стягнуто в судовому порядку позивачем не надано.

Вищезазначені обставини свідчать про відсутність належних обґрунтування з боку позивача позовних вимог в частині надання дозволу на погашення за рахунок майна що перебуває в податковій заставі суми заборгованості щодо ПДВ.

Щодо позовних вимог про надання дозволу на погашення суми податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб у сумі 47635 грн. 50 коп. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем в період з квітня 2016 року по вересень 2016 року нараховано зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб по ТОВ «Енергомаш» відповідно до поданих податкових декларацій з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік на загальну суму 47500,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на норми п.129.1.1 ст.129 ПК України, відповідно до якої ТОВ «Енергомаш» в період з 29.06.2016 року по 24.10.2016 року була нарахована пеня на суму 134,65 грн. за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань Товариством орендної плати з юридичних осіб.

Таким чином, станом на 24.10.2016 року сума податкового боргу ТОВ «Енергомаш» за узгодженими податковими зобов'язаннями з орендної плати з юридичних осіб за період з 30.03.2016 року по 24.10.2016 року становить 47 635,50 грн., а саме: основний платіж 47 500,85 грн., пеня 134,65 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині виходив з відсутності рішень суду про стягнення коштів відповідача за податковим боргом податку з орендної плати з юридичних осіб за період з 30.03.2016 року по 24.10.2016 року на загальну суму 47635,50 грн., а також доказів відсутності коштів на рахунках, відкритих відповідачем у банківських установах.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Зі змісту наведених норм випливає, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

Проте, судом встановлено та не спростовано позивачем, що на банківських рахунках платника податків наявні грошові кошти на погашення суми податкового боргу, що виключає можливість вжиття податковим органом заходів стягнення коштів з рахунків платника податків, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що задоволенню не підлягають позовні вимоги і в частині надання дозволу на погашення податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями з орендної плати з юридичних осіб за період з 30.03.2016 року по 24.10.2016 року в розмірі 47 635,50 грн.

Обґрунтування, на яке посилався суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні цієї частини позовних вимог, тим, що відсутні судові рішення про стягнення коштів відповідача за податковим боргом податку з орендної плати з юридичних осіб за період з 30.03.2016 року по 24.10.2016 року на загальну суму 47635,50 грн. колегія суддів визнає помилковими. Проте, такі мотиви відмови у задоволенні позову, застосовані судом першої інстанції, не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції на відсутність підстав для задоволення позову.

Окрім того, колегія суддів враховує надані відповідачем пояснення з приводу того, що майно, яке перебуває у податковій заставі, використовується ним у технологічному циклі виробничої діяльності, що підтверджується наданими копіями подорожніх листів, із яких слідує, що підприємство здійснює перевезення продукції, запчастин, обладнання транспортним засобом Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Отже, враховуючи, що позивач- суб'єкт власних повноважень звернувся до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, на виконання, наданих йому повноважень та з метою забезпечення погашення заборгованості, та, враховуючи встановлені судом обставини наявності коштів на рахунках відповідача, вжиття відповідачем заходів, направлених на погашення податкового боргу за рахунок коштів, отриманих в результаті здійснення господарської діяльності, в тому числі, з використанням у виробничому процесі транспортного засобу Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2016р. по справі № 818/909/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 07.02.2017 р.