Справа № 127/22407/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/22407/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

02 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивач: ОСОБА_2

представник позивача: ОСОБА_3, представник на підставі договору

представник відповідача: Павич Ольга Сергіївна, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, у якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо виплати пенсії нижче від мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію у відповідності до рівня мінімального прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з часу призначення пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року позов задоволено, а саме: визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці протиправними щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму, крім того зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_2 пенсію із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з 21.04.2016 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 з 06 червня 2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці та отримує пенсію за віком відповідно до статті Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як батько інваліда з дитинства, в розмірі 999,00 грн.

14 червня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про перерахунок і підвищення його пенсії до розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Листом управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 112/С-2 від 04.07.2016 року позивачу відмовлено в задоволенні його заяви, оскільки для підвищення пенсійних виплат одержувачам пенсій при неповному стажі немає законних підстав.

Позивач, вважаючи такі дії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці протиправними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що загальний страховий стаж ОСОБА_2 становить 20 років 6 місяців 24 дні, з необхідних 35 років страхового стажу для визначення розміру пенсії за віком в мінімальному розмірі, тому розмір пенсії обчислений пропорційно наявному страховому стажу від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 позивачу надається щомісячна державна адресна допомога у розмірі 68,32 грн. Також відповідно до постанови КМУ № 327 від 23.04.2012 року позивачу проводиться доплата у розмірі 50,00 грн. та доплата до прожиткового мінімуму у розмірі 287,86 грн. Таким чином, загальний розмір пенсії за віком складає 999,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що пенсія позивачу призначена та виплачується у відповідності та у розмірі, що передбачений Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як орган Пенсійного фонду забезпечує нарахування та виплату пенсійного забезпечення, що не перешкоджає у реалізації права позивача на отримання від відповідних органів соціального захисту населення виплат та допомог для забезпечення обов`язку держави щодо підтримання рівня життя особи не нижче від прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб, що безпосередньо передбачено нормами Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 лютого 2017 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.