Справа № 808/2088/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 808/2088/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Докер»

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Докер" (далі - позивач, ТОВ «Компанія Докер») до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником якої є Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області) (далі - відповідач, Запорізька ОДПІ ГУ ДФС) про визнання протиправними та скасування від 07.02.2014 №, яким зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 492,00 грн;

№, яким збільшено до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 84865,00 грн., в т.ч за основним платежем 67892,00 грн та 16973,00 грн за штрафною (фінансовою) санкцією та

№, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 85195,50 грн., в т.ч за основним платежем 74607,00 грн. та 10588,50 грн за штрафною (фінансовою) санкцією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обставини та висновки викладені в Акті перевірки, на підставі яких донараховані податкові зобов'язання, не відповідають дійсності та первинними документам. Правочини, укладені позивачем із підприємствами ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс» не мають ознак фіктивних правочинів, оскільки сторонами вони виконані в повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими документами: податковими та видатковими накладними, а також проведенням повного розрахунку між сторонами. Товари (роботи та послуги), що отримані ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс» були придбані для використання у господарській діяльності товариства та були використані у ній. Чинне законодавство України передбачає презумпцію правомірності правочину. А, відтак, прийняті податкові повідомлення-рішення є такими, що суперечать чинному законодавству, прийняті з порушенням вимог Податкового кодексу України та, відповідно підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 11.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2088/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 26.07.2016. За клопотанням сторін провадження у справі зупинялось. Судове засідання було призначено на 25.01.2017.

Представник позивача в судове засідання не прибув, у своїй письмовій заяві від 19.12.2016 просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що проти позову заперечує у повному обсязі .з підстав, викладених у поданих до суд запереченнях, згідно яких вважає, що повідомлення-рішення, винесені відповідачем, є законними та обґрунтованими. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Відповідачем надані суду усі необхідні докази, які підтверджують відсутність фактичної поставки товару за укладеними договорами між позивачем і ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс». Зважаючи на викладене, відповідач вказував на обґрунтованість висновків перевірки, а відтак і правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, та просив у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як свідчать матеріали справи, ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя (правонаступником якої є відповідач у справі) проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Компанія Докер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «БК Паллада» () за період з 01.04.2011 року по 31.12.2011р, ТОВ «Вінкана Сервіс» ( ) за період з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року, ТОВ «Рангоут» () за період з 01.01.2012 року по 30.0.2012 року. За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 28.01.2014 року №65/08-25-22-015/37301026.

Перевіркою встановлено:

- порушення норм п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.14.1 ст. 14, п.44.1 п.44.6 ст. 44, ст.134, п. 138.2, ст..138, п.п.139.1.9, п. 139.1, ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток до сплати в бюджет на загальну суму 74607,31 грн. та

- порушення п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п.п.200.1, 200.4, ст.200, ст.201, внаслідок чого підприємством занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 67892грн та завищено суму залишку від'ємного значення у сумі 492 грн. за вересень 2011 року

На підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки, з урахуванням відповіді на заперечення до акту перевірки, ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя винесено податкові повідомлення-рішення від 07.02.2014

№, яким зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 492грн;

№ яким збільшено до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 84865грн., в т.ч за основним платежем 67892грн та 16973грн за штрафною (фінансовою) санкцією та

№ про визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 85195,50грн., в т.ч за основним платежем 74607 грн. та 10588,5грн за штрафною (фінансовою) санкцією.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Висновки, яких дійшов податковий орган за результатами проведеної перевірки, суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам, з огляду на наступне:

Як встановлено судом, ТОВ «Компанія Докер» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс».

Так, у ході перевірки ТОВ «Докер» встановлено нереальність проведення операцій, названі товариства ТОВ «БК Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Рангоут» - контрагенти позивача - за своїми юридичними адресами не знаходяться, їх діяльність має ознаки фіктивного підприємництва, податкові декларації вони подавали за підписами осіб, які відмовляються від своєї участі у звітуванні, а директори (засновники) цих товариств заперечують свою причетність до ведення фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до договорів №041/08/2012 від 02.08.2012 року №031-1/07/2012 від 11.07.2012 року ТОВ «Докер» (Покупець); отримано товар (кутик 50*50, заготівка гака, колесо кранове привідне та холосте) від ТОВ «Вінкана Сервіс» на суму 57300грн в т.ч. ПДВ 9550грн. Умовами договору передбачається здійснення постачання ТОВ «Вінкана Сервіс», крім того разом з продукцією надасть^" товарно-транспортна накладна. Сплата за товар здійснюється на умовах 100 % передплати.

Документи, які підтверджують проведення розрахунків за поставлений товар та які підтверджують транспортування товару, оприбуткування товару, довіреності на отримання товару до перевірки не надані.

Висновки щодо безтоварності господарських операцій, які були проведені між ТОВ «Вінкана Сервіс» та ТОВ «Докер» зроблені на підставі акту ДПІ у Комунарському районі від 09.10.2012 №1760/2221/37835180, яким встановлено, що підприємство за місцезнаходженням відсутнє; у відношенні ОСОБА_1, яка приймала участь у реєстрації ТОВ «Вінкана Сервіс», наявний вирок суду за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України.

Вказане свідчить про відсутність факту поставки товару ТОВ «Вінкана Сервіс» за липень-серпень 2012 року.

Перевіркою ТОВ «Вінкана Сервіс» встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 30.08.2011 по 30.06.2012, які підпадають під визначення ст. 134, ст.185 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, із змінами та доповненнями.

ТОВ «Докер» сформовано податковий кредит та валові витрати від ТОВ «БК Паллада» за рахунок операцій з придбання матеріалів (блок, таль, ручка лебідка, шкаф управління краном, колодка в асортименті) та за рахунок отримання транспортно - експедиційних послуг на загальну суму 168276грн в т.ч. ПДВ 28046 грн.

Отримання товару, оприбуткування їх підприємством, факт виконання послуг, надання експедиційних послуг не підтверджено жодним належним документом.

ТОВ «БК Паллада» згідно акту перевірки ДПІ у Комунарському районі від 03.09.2012 №838/2221/34830179 відсутнє за місцезнаходженням; у матеріалах кримінальної справи №697 міститься протокол допиту ОСОБА_2, на ім'я якого зареєстровано ТОВ «БК Паллада», який зазначив, що ніякого відношення до діяльності підприємства не має. Наявний вирок суду по відношенню до ОСОБА_1, в якому визнано винною ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у створенні суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ «БК Паллада».

Вказане свідчить про відсутність факту поставки товару ТОВ «БК Паллада» за червень - листопад 2011 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «БК Паллада» ст. 185 ПК України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, робіт/послуг з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями.

Згідно договору №006/01/2012 від 27.01.2012 року ТОВ «Докер» отримано від ТОВ «Рангоут» товар (шафа, балка пролітна, емаль, панель) на загальну суму 144117,27грн в т.ч ПДВ 24019,55грн.

Транспортування товару не підтверджено - до перевірки докази отримання товару, його оприбуткування - не надавалися. Документи, які підтверджують проведення розрахунків за поставлений товар до перевірки не надані.

Згідно постанови слідчого по ОДВ СУ ДПС у Запорізькій області від 13.09.2012 року щодо розгляду матеріалів кримінальної справи №891201 ТОВ «Рангоут» здійснювало фіктивну підприємницьку діяльність. Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_4 (керівник підприємства) встановлено його непричетність до фінансово-господарської діяльності. Згідно висновку експерта №149/4 від 08.11.2012р. первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Рангоут» підписано особами, які не мають відношення до господарської діяльності підприємства.

Перевіркою ТОВ «Рангоут» встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2012 р., які підпадають під визначення ст. 134, ст.185 ПК України.

В акті перевірки зазначено, що в провадженні слідчого управління ДПС у Запорізькій області знаходиться кримінальна справа №0000002 від 21.11.2012, яка порушена відносно ОСОБА_1 за фактом скоєння фіктивного підприємництва ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «БК «Паллада» за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1, маючи навмисний намір на фіктивне підприємництво, а саме: на створення суб'єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, з корисним умислом, у період 2008-2011 років зареєструвала на підконтрольних осіб ряд фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності: ТОВ «Вінкана Сервіс» (код за ), ТОВ «Рангоут» (код за ) та ТОВ «БК Паллада» (код за ) без мети здійснення подальшої законної фінансово-господарської діяльності.

В матеріалах справи наявний вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2014 по справі № 333/1775/13-к, яким визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, а саме фіктивному створенні таких підприємств як ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «БК «Паллада».

Таким чином, оскільки у підприємств-постачальників ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс» відсутні трудові ресурси, виробничі потужності для здійснення поставки товарів, суд вбачає проведення операцій, які не мають реального товарного характеру, проведених для надання податкової вигоди підприємствам - вигодонабувачам, у тому числі позивачу. У зв'язку з тим, що зазначені договори є нікчемними, нікчемний правочин є недійсним в силу закону, такий нікчемний правочин, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, не створює інших юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Склад витрат та порядок їх визнання визначені ст. 138 Податкового кодексу України (далі по тексту постанови - ПК України). Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають: 1) собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати; 2) витрати банківських установ (пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПК України).

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Таким чином, у разі, якщо платник податку здійснив певні витрати на придбання товарів (робіт, послуг) для їх подальшого використання у власній господарській діяльності і ці витрати підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, він має право віднести такі витрати до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, і, навпаки.

За приписами п.14.1.18, п.14.1.181 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового Кодексу України, Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями) - Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Отже, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платником податків-покупцем. Лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку-покупця, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, безспірно позбавляють покупця права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Інших умов для формування податкового кредиту за наслідками придбання товарів - таких як обов'язкова сплата постачальниками сум податку до бюджету, у т.ч. по ланцюгу постачання товару тощо, у Податковому кодексі України не передбачено.

Таким чином, податковий кредит формується за умови списання платником податків грошових коштів в оплату товарів (робіт, послуг)/отримання ним товару, та повинен підтверджуватися податковою накладною.

Натомість, оскільки, як було встановлено у ході зазначеного вище кримінального провадження, ТОВ «Вінкана Сервіс», ТОВ «Рангоут», ТОВ «БК Паллада», податкові накладні яких стали підставою для формування ТОВ «Докер» податкового кредиту, підписанні не встановленими особами - від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності цих товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, отже, виписані від їх імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Крім того, суд зауважує, що у постанові від 26.01.2016 № 21-4781а15 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла такого висновку: «первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними».

Таким чином, згідно наведених правових позицій Верховного Суду України, первинні документи фіктивних підприємств-постачальників не тягнуть за собою податкових наслідків для їх контрагентів-покупців.

Виходячи з вищенаведених правових позицій Верховного Суду України, та враховуючи встановлений в судовому порядку факт фіктивності ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс», первинні документи, підписані від імені ТОВ «БК «Палада», ТОВ «Рангоут» та ТОВ «Вінкана-сервіс», є такими, що мають нелегальний характер, а тому не підтверджують належним чином реальність господарських операцій з поставки товару на користь позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність завищення позивачем розміру від'ємного значення сум ПДВ та податку на прибуток.

Отже, зважаючи на викладене, є правомірними та обґрунтованими висновки податкового органу стосовно того, що позивачем допущено порушення приписів чинного законодавства, визначені в акті перевірки, а, відтак, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до норм чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі встановлення факту протиправних дій суд виносить відповідну постанову.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винесені відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому в задоволені адміністративного позову позивачу слід відмовити у повному обсязі.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Докер» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.02.2014 за №, №, № - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко