Справа № 802/2207/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 лютого 2017 р. Справа № 802/2207/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Філатова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Могилів-Подільської районної державної адміністрації в особі голови Могилів-Подільської районної державної адміністрації Китасюка Олега Івановича

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Могилів-Подільської районної державної адміністрації в особі голови Могилів-Подільської районної державної адміністрації Китасюка Олега Івановича (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення та скасування п. 2 розпорядження, виданого головою Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 24.06.2016 року № 183 «Про створення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у Могилів-Подільській районній державній адміністрації» та склад дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у районній державній адміністрації згідно додатку до оскаржуваного розпорядження з підстав незаконності складу такої комісії.

Позов обґрунтовано тим, що склад комісії є незаконним, оскільки всупереч п. 4 ст. 69 Закону України «Про державну службу» представників виборного органу профспілкової організації включено лише 2 особи проти 6 осіб представників керівника державної служби. Вказана обставина, на думку позивача, унеможливлює проведення об'єктивного та неупередженого розгляду дисциплінарних справ та прийняття відповідного законного рішення. Крім цього, ОСОБА_4, який включений до складу комісії, не є представником громадської організації. Позивач також зазначає, що звертався до відповідача із письмовими заявами стосовно вказаних порушень, але заяви залишені без розгляду. Цим рішенням порушено право позивача на працю та виконання службових обов'язків, оскільки дана комісія надала висновок щодо його звільнення.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх. При цьому суду пояснив, що в преамбулі оскаржуваного розпорядження відсутні посилання на подання щодо складу членів дисциплінарної комісії, відтак таких не було, що підтверджує позицію позивача про неправомірне формування складу цієї комісії. Вказане порушення потягло за собою протиправне звільнення позивача, комісія необ"єктивно розглянула його заяви, упереджено ставилась щодо ОСОБА_1, не дотрималась порядку роботи. Такими діями комісії порушено право позивача на працю та виконання службових обов'язків.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та послався на наступне. До складу дисциплінарної комісії в однаковій кількості по 4 особи включені представники виборного органу профспілкової організації та керівника державної служби, останній член комісії - ОСОБА_4 є представником громадської організації, що підтверджується відповідними доказами, наданими до матеріалів справи. Відповідач звертає увагу, що спірне рішення було надано позивачеві, як головному спеціалісту - юрисконсульту, для здійснення контролю за відповідністю вимогам законодавства. І 23.06.2016 року він визнав рішення таким, що відповідає вимогам законодавства. Не зазначення у рішенні про те, що ОСОБА_4 є представником громадської організації, не може вважатися підставою для його скасування. До того ж, рішення ніяким чином не порушує права позивача.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

22.06.2016 року проект розпорядження №183 «Про створення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ у Могилів-Подільській районній державній адміністрації» був направлений на погодження певних спеціалістів відповідача, серед яких, зокрема, головний спеціаліст - юрисконсульт апарату райдержадміністрації ОСОБА_5 Вказаний проект погоджений спеціалістами, що підтверджується їх особистими підписами.

24.06.2016 року відповідачем прийнято вказане розпорядження, згідно якого дисциплінарна комісія складається з 9 осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 - державні службовці (представники керівника державного органу); ОСОБА_10, ОСОБА_11 - представники виборного органу первинної профспілкової організації.

ОСОБА_12 - у додатку до розпорядження від 24.06.2016 №183 вказано як перший заступник голови районної державної адміністрації, ОСОБА_13 - у додатку до розпорядження від 24.06.2016 №183 вказано як в.о. голови спеціаліста з питань персоналу апарату у районної державної адміністрації, головний спеціаліст відділу організаційної роботи апарату районної державної адміністрації та ОСОБА_4 - начальник відділу організаційної роботи апарату райдержадміністрації.

30.09.2016 року, 30.10.2016 року позивач звертався до голови райдержадміністрації щодо приведення у відповідність роботи вказаної комісії та внесення змін до спірного розпорядження стосовно рівномірності складу дисциплінарної комісії.

01.12.2016 року він звернувся до голови зазначеної комісії із заявою щодо приведення у відповідність порядку відкриття дисциплінарного провадження та її складу.

05.12.2016 року позивач отримав відповідь на вказану заяву, якою його було повідомлено, що до повноважень комісії не відноситься поставлені ним питання, відповідно заява направлена до відповідного компетентного органу.

09.12.2016 розпорядженням голови РДА ОСОБА_1 звільнено з займаної посади.

Згідно вимог ст. 68 Закону України «Про державну службу», у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Закон), дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб'єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно ст. 69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

Кількість представників громадських об'єднань у складі дисциплінарної комісії може становити не більше двох осіб.

Строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить три роки.

Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських об'єднань, утворених відповідно до Закону України "Про громадські об'єднання", за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.

У разі неможливості створення в державному органі постійної дисциплінарної комісії справи про дисциплінарні проступки, вчинені державними службовцями цього органу, розглядаються дисциплінарною комісією державного органу вищого рівня в порядку підпорядкування. У разі відсутності державного органу вищого рівня дисциплінарна комісія може утворюватися одноразово для конкретної справи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Суд зазначає, що аналіз складу дисциплінарної комісії, сформований спірним розпорядженням, доводить наступне.

До складу вказаної комісії включені 9 осіб, а саме: 4 державних службовця державного органу, що не заперечується та підтверджується обома сторонами; 4 представника виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, що підтверджується протоколами засідання профспілкового комітету Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області від 16.04.2015 року про обрання голови та членів профспілкового комітету та від 20.06.2016 року про делегування членів профспілкового комітету до складу дисциплінарної комісії; а також 1 представник громадського об'єднання, який має досвід роботи у сфері державного управління, що підтверджується постановою №15 від 25.09.2008 року про Вінницький обласний осередок Федерації пара планеризму України та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, склад дисциплінарної комісії відповідає вимогам ст. 69 Закону.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що до складу дисциплінарної комісії включено 2 особи представників виборного органу первинної профспілкової організації.

Суд не приймає посилання позивача на те, що у спірному розпорядженні зазначена посада ОСОБА_4 - начальник відділу організаційної роботи апарату райдержадміністрації, а не його посада у громадській організації, з огляду на наступне.

Діюче законодавство, що регулює створення дисциплінарних комісій, не містить чітких вимог щодо складання розпорядчого документу про таке утворення. Тобто відсутні чіткі вимоги щодо зазначення у спірному рішенні обох посад представника громадського об'єднання, який має досвід роботи у сфері державного управління. Зазначення у спірному документі однієї посади ОСОБА_4, лише підтверджує наявність у нього досвіду роботи у сфері державного управління, та не виключає наявність у нього також посади у громадській організації.

Порушення порядку ведення діловодства в державних органах не впливає на законність складу органу, який утворений таким розпорядчим документом і тим більш не може слугувати підставою для визначення незаконності складу такого органу, у даному випадку, дисциплінарної комісії.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє і посилання позивача на те, що у додатку до розпорядження вказані посади ОСОБА_12 та ОСОБА_13, як посадових осіб РДА, оскільки належними та допустимими доказами підтверджено, що зазначені особи рекомендовані до складу дисциплінарної комісії як члени профспілкового комітету РДА.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача на відсутність розгляду його заяв по суті, оскільки вирішення цього питання ніяким чином не впливає на законність складу дисциплінарної комісії.

Суд також критично оцінює доводи позивача щодо порушення його прав на працю та виконання службових обов'язків, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішення може бути підставою для задоволення позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача. Якщо ж права, свободи та інтереси позивача не були порушені, суд у задоволенні позову відмовляє.

Суд зауважує, що до ініціювання суб'єктом призначення дисциплінарного провадження стосовно позивача, у останнього не виникало питання щодо законності складу дисциплінарної комісії, навпаки, як вже зазначалося, ним був погоджений проект спірного рішення на відповість вимогам законодавства. А звернення до суду із цим позовом відбулось лише після надання дисциплінарною комісією подання про звільнення позивача суб'єкту призначення та його фактичного звільнення.

Позивачем не наведено обґрунтованих пояснень стосовно того, що порушення принципу пропорційності складу комісії унеможливлює проведення об'єктивного та неупередженого розгляду дисциплінарних справ незаконним, на його думку, складом комісії в спосіб голосування.

Суд звертає увагу на те, що згідно вимог ст. 69 Закону майже усі члени дисциплінарної комісії повинні бути державними службовцями, а саме: представники керівника державної служби - державні службовці; представники виборного органу первинної профспілкової організації також повинні бути з числі державних службовців і навіть представник громадського об`єднання повинен мати досвід роботи хоча би у сфері державного управління.

Законом не наведено підстав незаконності складу дисциплінарних комісій. Мова йдеться лише про правомочність засідання дисциплінарної комісії, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів. До того ж, дисциплінарна комісія надає суб'єктові призначення лише подання, а рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення приймає саме такий суб'єкт призначення.

За наведених обставин, судом встановлена відсутність порушення щодо формування складу дисциплінарної комісії.

Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання, що спірне розпорядження прийнято суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; що відповідає критеріям ч. 3 ст. 2 КАС України.

Щодо захисту порушеного права позивача, суд зазначає.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України у конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обгрунтованим.

При зверненні до суду позивачу необхідно обрати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визначається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. Такої ж самої по суті правової позиції дійшов Верховний суд України у постанові від 10 квітня 2012 року у справі за позовом акціонерного товариства "Санофі-Авентіс Франція".

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту до правовідносин, що склалися між сторонами, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Наведенні позивачем мотиви адміністративного позову не дають підстав для висновку про визнання неправомірним рішення. В разі непогодження із прийнятими рішеннями дисциплінарної комісії, позивач не позбавлений права на звернення до суду щодо їх оскарження.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що підстави для визнання протиправним рішення та скасування п. 2 спірного розпорядження і складу комісії відсутні, відповідно у задоволенні позову слід відмовити повністю.

В силу ст. 94 КАС України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна