Справа № 817/2088/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2017 р.Р і в н е 817/2088/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування заявленого позову позивач вказує, що за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 262324,44 грн. Зазначає, що дана податкова заборгованість виникла з податку на додану вартість. У зв'язку із тим, що сума заборгованості не сплачена, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника податкової інспекції.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин, на підставі частини 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 262324,44 грн., а саме по податку на додану вартість (а.с.5).

Дана заборгованість по податку на додану вартість виникла на підставі:

- податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року (а.с.71);

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 01.07.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 01.07.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 01.07.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 01.07.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Ш" від 06.07.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Р" від 14.07.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 11.08.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 12.08.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 12.08.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 12.08.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 04.10.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 04.10.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 11.10.2016 №;

- податкового повідомлення- рішення форми "Н" від 11.10.2016 №.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу для Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 14.03.2014 №127-25, яка у встановленому законом порядку оскаржена не була (а.с.24).

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

В силу вимог частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) кошти на суму податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 262324,44 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.