Справа № 813/6978/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. Справа № 876/9961/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція - Трейд» до Львівської митниці ДФС про скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року позивач - ТзОВ «Галіція-Трейд» звернулося в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просило скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 05.08.2014 року № 209000006/2014/900038/2; скасувати картку відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2014/00320.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ТОВ «Галіція-Трейд» було заявлено до митного оформлення товар (сік грейпфрутовий концентрований), отриманий від «DoehlerHollandB.V.» (Голландія), за зовнішньоекономічним контрактом від 08.02.2014 року №40034363 та подано до Львівської митниці ДФС митну декларацію №209120000/2014/829901. Зазначає, що митна вартість товару визначена позивачем за ціною господарської операції, вчиненої відповідно до інвойсу від 29.07.2014 року №91350759 та становить 2,23 доларів США за 1 кг, однак митним органом було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2014/00320, у якій зазначено про відмову в митному оформленні (випуску) товарів. Також, 05.08.2014 року митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/900038/2, з посиланням на цінову інформацію, якою є МД від 21.05.2014 року №/2014/212363. Рішення про коригування митної вартості товарів і картку відмови в митному оформленні товарів позивач вважає протиправними, оскільки митницею не доведено наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про заявлену позивачем митну вартість є об»єктивними та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано картку відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2014/00320; визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 05.08.2014 року №209000006/2014/900038/2.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що Львівською митницею ДФС під час перевірки заявленої позивачем митної вартості було виявлено невірно проведений розрахунок митної вартості товарів, а саме не включено усі витрати (складові митної вартості) згідно п. 10 ст. 58 МКУ, відсутні комерційна пропозиція згідно умов контракту, транспортні (перевізні) документи (заявка на перевезення), до митної вартості товару не було включено транспортно-експедиційні витрати, які є виділені в рахунку про оплату транспортних послуг, в калькуляції на виробництво продукції відсутня націнка. З декларантом проведено консультацію, в ході якої декларанту було роз»яснено причину необхідності подання додаткових документів та процедуру застосування методу визначення митної вартості, а саме послідовного застосування методів у випадку невизнання основного методу - за ціною договору. У зв»язку з неможливістю застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Митна вартість в даному рішенні була визначена із застосуванням методу 2б (ст.60 МКУ)

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Між компанією «DoehlerHollandB.V.» (Голландія) (продавець) та ТОВ «Галіція-Трейд» (Україна) (покупець) укладено контракт від 18.02.2014 року №40034363.

Згідно даного контракту, продавець продає, а покупець купує концентровані соки для виробництва сокової продукції. Асортимент, кількість, ціна, якість товару, який підлягає поставці згідно цього договору, визначається додатковою угодою до договору.

На виконання цього контракту на адресу позивача здійснено поставку товару, кількість, сортимент якого зазначено у інвойсі від 29.07.2014 року №91350759 та згідно з яким ціна товару становить 2,23 доларів США за 1 кг.

Для здійснення митного оформлення товару декларантом ТОВ «Галіція-Трейд» до Львівської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) №209120000/2014/829901, у якій митну вартість товару заявлено за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації були подані наступні документи: уніфіковану митну декларацію МД-1 від 01.08.2014 року; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 18.03.2014 року №209/2013/0000357; міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 29.07.2014 року; калькуляцію транспортних витрат від 30.07.2014 року №1189; висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 04.08.2014 року №19-09/1426; рахунок ціни (калькуляція) від 04.08.2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 29.07.2014 року №91350758; рахунок-фактуру (інвойс) від 29.07.2014 року №91350759; пакувальний лист від 29.07.2014 року №81805020; пакувальний лист від 29.07.2014 року №81805065; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.02.2014 року №2; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.02.2014 року №4; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу стороною, якого є виробник товарів, що декларуються від 18.02.2014 року №40034363; договір (контракт) про перевезення від 16.07.2014 року №16/07/14; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідемологічного контролю товару від 29.07.2014 року №2730; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 29.07.2014 року №2730; резервну позицію від 26.07.2001 року №915; сертифікат про походження товару загальної форми від 10.07.2014 року №S1324; сертифікат про походження товару загальної форми від 10.07.2014 року №S1325; сертифікат якості від 29.07.2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 29.07.2014 року №MRN14NLD1E3; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 04.08.2014 року №209120000/2014/829901.

Відповідно до митної декларації №209120000/2014/830092 митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ в розмірі 2,23 доларів США за 1 кг.

Львівською митницею сформовано електронне повідомлення-вимогу про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме транспортні (перевізні) документи (заявка на перевезення), декларації країни відправлення.

Позивач із вимогою ознайомлений 04.08.2014 року, зазначив, що додаткових документів надати не може, просив визначити митну вартість на підставі поданих документів.

Посадовою особою відповідача 05.08.2014 було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2014/00320, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів через неможливість завершення м/о по причині внесення змін у гр. 12, 45, 43, 44 ВМД (у зв»язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару) п. 4 ст. 54 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.2012 року №450, наказ ДМСУ від 30.05.2012 року №361, наказ ДМСУ від 30.05.2012 року №651.

Також, 05.08.2014 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/9000358/2, яким визначено митну вартість товару в розмірі 3,67 доларів США за 1 кг. У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв»язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій ст. 53 МК України та у зв»язку з невірно проведеним розрахунком митної вартості товарів, а саме: не включені усі витрати (складові митної вартості) згідно з п. 10 ст. 58 МК України, відсутні комерційна пропозиція, згідно умов контракту, транспортні (перевізні) документи (заявка на перевезення). Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено: до митної вартості товару не було включено транспортно-експедиційні витрати, які є виділенні у рахунку про оплату транспортних послуг, в калькуляції на виробництво продукції відсутня націнка. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: транспортні (перевізні) документи (заявка на перевезення), декларації країни відправлення. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 21.05.2014 року №110100000/2014/12363.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Львівською митницею ДФС, як суб»єктом владних повноважень, не було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення за другорядним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору, через що оскаржені рішення про коригування митної вартості від 05.08.2014 року №209000006/2014/900038/2 та картка відмови Львівської митниці ДФС в прийнятті митної вартості декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2014/00320 є необґрунтованими і підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення цих відносин), відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 361 якого передбачено, що управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Наказом Міністерства фінансів України №597 від 24.05.2012 року затверджено Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, відповідно до п. 1.5 якого аналіз, виявлення та оцінка ризиків, розроблення і реалізація практичних заходів з управління ризиками, аналіз результатів та коригування вжитих заходів здійснюються митними органами та їх структурними підрозділами в межах компетенції, зокрема підрозділами, які здійснюють або організують, координують здійснення: митного контролю та виконання митних формальностей; перевірки правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки правильності визначення країни походження товарів; перевірки правильності визначення митної вартості товарів.

Згідно з п. 7.1 цього Порядку за результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю.

Згідно із ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов»язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об»єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У разі якщо документи, подані декларантом, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов»язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов»язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов»язаних із виконанням умов договору (контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов»язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має, зокрема, право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); д) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише в разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 64 цього Кодексу (тобто з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Статтею 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно; у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Крім того, згідно з Порядком роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України №602 від 24.06.2009 року, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється, зокрема, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Крім того, згідно з п. 8 вказаного Порядку митний орган визначає митну вартість товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством з оформленням рішення про визначення митної вартості товарів, зокрема, у випадках, якщо декларантом не подано додаткові документи, необхідні для підтвердження митної вартості товарів.

Із п.п. 2 п. 2 контракту від 18.02.2014 року №40034363 видно, що ціна товару і вміст сухих речовин (у випадку поставки товару наливом) визначається додатковими угодами. Ціна буде перераховуватись пропорційно до фактичного показника BRIX.

У п. 1 додаткової угоди №2 до контракту від 18.02.2014 року №40034363 зазначено, що відповідно до умов контракту від 18.02.2014 року №40034363 сторони погоджують асортимент, кількість, ціну і якість продукції, яка буде відвантажуватися покупцю продавцем: концентрований сік грейпфрутовий з м»якоттю арт. 7.81504.050; упаковка - налив; ціна - 2,22 доларів США/кг на основі BRIX кор.54; кількість 48000 кг.

Згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 29.07.2014 № 91350759: базовий Brix 54,00° (корегований) - 2,22 доларів США/кг; доставлений54,18° (корегований) - 2,23 доларів США/кг.

Тобто, ціна соку грейпфрутового концентрованого виводиться розрахунково, виходячи з фактичного показника BRIX.

З митної декларації країни відправлення від 29.07.2014 року №MRN14NLD1E3 видно, що загальна вартість товару становить 26 760,00 доларів США, а вага-нетто (кг) 12 000 (26 760,00/12 000 = 2,23).

Як видно з матеріалів справи, позивачем надано усі документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: уніфіковану митну декларацію МД-1 від 01.08.2014 року; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 18.03.2014 року №209/2013/0000357; міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 29.07.2014 року; калькуляцію транспортних витрат від 30.07.2014 року №1189; висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 04.08.2014 року №19-09/1426; рахунок ціни (калькуляція) від 04.08.2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 29.07.2014 року №91350758; рахунок-фактуру (інвойс) від 29.07.2014 року №91350759; пакувальний лист від 29.07.2014 року №81805020; пакувальний лист від 29.07.2014 року №81805065; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.02.2014 року №2; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 18.02.2014 року №4; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу стороною, якого є виробник товарів, що декларуються від 18.02.2014 року №40034363; договір (контракт) про перевезення від 16.07.2014 року №16/07/14; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідемологічного контролю товару від 29.07.2014 року №2730; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) від 29.07.2014 року №2730; резервну позицію від 26.07.2001 року №915; сертифікат про походження товару загальної форми від 10.07.2014 року №S1324; сертифікат про походження товару загальної форми від 10.07.2014 року №S1325; сертифікат якості від 29.07.2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 29.07.2014 року №MRN14NLD1E3; митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів від 04.08.2014 року №209120000/2014/829901.

Із зазначених документів видно, що заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товару повністю підтверджується, а зазначені документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Також вартість задекларованого товару підтверджується і експертним висновком Львівської торгово-промислової палати від 04.08.2014 року №19-09/1426, відповідно до якого за результатами моніторингу ринку, вивчення даних міжнародних інформаційно-довідкових систем та всесвітнього ресурсу комерційних пропозицій, оглядів цін інших аналітико-довідкових систем та вибіркового аналізу цінових пропозицій іноземних фірм, а також на підставі аналізу цінових коригувань на деяких світових біржах, Львівською ТПП встановлено, що середня ціна грейпфрутового концентрату перебуває у жорсткій залежності від якісних характеристик товару, умов, обсягів і термінів поставки та сезонних тенденцій росту/спаду і складає від 1, 095 доларів США за 1 кг.

Також декларантом надано документи, що підтверджують перевезення товару, то таке здійснювалось TOB «Танк Транс» на підставі договору з позивачем про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжміському та міжнародному сполучені та надання транспортно-експедиційних послуг з від 17.07.2014 року №22/13.

Відповідно до п. 1 договору перевізник зобов»язується виконати перевезення ввіреного йому замовником вантажу до пункту призначення і передати його уповноваженій на його отримання особі, а Замовник зобов»язується сплатити за перевезення вантажу та надані транспортно-експедиційні послуги встановлену плату.

Також, позивачем долучено заявку про пошук транспортного засобу від 23.07.2014 року.

Таким чином, позивач при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначив їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому відповідач не мав правових підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено заявлену митну вартість товарів за основним методом, а Львівською митницею ДФС, як суб»єктом владних повноважень, не було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення за другорядним методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі №813/6978/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09.02.2017 року.