Справа № 813/494/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

09 лютого 2017 року № 813/494/17

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., перевіривши матеріали адміністративного позову Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Стрийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить суд:

-визнати дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сороки Х.О. неправомірними та скасувати постанову від 21.12.2016 року ВП №53103735 про закінчення виконавчого провадження.

При постановленні ухвали суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), адміністративний позов може бути подано до суду в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу, що при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1)це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2)це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3)ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчена строків встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позов заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 ст.100 КАС України встановлено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №53103735 від 21.12.2016 року надіслана позивачу супровідним листом №09-20-2/9625 від 21.12.2016 року. На вказаному супровідному листі посадовою особою позивача 29.12.2016 року проставлено резолюцію «Вчинити дії згідно чинного законодавства».

Відтак, станом на 29.12.2016 року позивачу було відомо про існування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №53103735 від 21.12.2016 року, таким чином 29.12.2016 року є моментом, коли позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів, та початком перебігу десятиденного строку для звернення з таким позовом до адміністративного суду відповідно до приписів ст. 181 КАС України.

В той же час, даний адміністративний позов скеровано на адресу суду лише 03.02.2017 року, згідно долученої до матеріалів позовної заяви копії конверта, тобто зі спливом десятиденного строку, що визначений ст. 181 КАС України.

В позовній заяві позивач не навів жодної поважної причини пропуску строку звернення, які є об'єктивно непереборними обставинами, і які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду в межах строку, визначеного ст. 99 КАС України.

Крім того, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини висловлену у рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» згідно якої, правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі по справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

З урахуванням наведених вище обставин та враховуючи істотний пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, а саме - про залишення позовної заяви без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду до відкриття провадження у справі, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 165, 181 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання нею законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сакалош В.М.