Справа № 569/3609/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Київ К/800/28010/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Мороза В.Ф.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року у справі № 569/3609/16-а за позовом ОСОБА_4 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, правонаступником якого є Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату їй пенсії за вислугою років, призначеної згідно із с. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії за вислугою років виходячи із розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, відповідно до довідки, виданої прокуратурою Рівненської області № 18-120 від 03.03.2016 року починаючи із 01.01.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право на перерахунок пенсії позивачки безпідставно порушено.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11.05.2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, правонаступником якого є Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії за вислугу років, призначеної згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано відповідача провести перерахунок призначеної позивачу згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 80 % від суми місячної чинної заробітної плати згідно довідки прокуратури Рівненської області № 18-120 від 03.03.2016 року, та здійснити виплати, починаючи із 01 січня 2016 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року скасовано постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11.05.2016 року. Прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 04 квітня 2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області, правонаступником якого із 01.04.2016 року є Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, і їй, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-VІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії) було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 80 відсотків розміру середньомісячної заробітної плати, визначеного у відповідній довідці прокуратури Рівненської області.

З 01 грудня 2015 року підвищено заробітну плату працівникам органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів».

Позивач 14 березня 2016 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-VІІ та надала довідку від 03 березня 2016 року № 18-120 про суму заробітної плати на посаді старшого прокурора прокуратури Рівненської області, на якій вона працювала на час звільнення, для проведення відповідного перерахунку розміру пенсії.

Відповідач листом № 157/10 від 16 березня 2016 року повідомив позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії за відсутністю підстав, оскільки з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач і звернувся в суд з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-VІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Згідно вимог ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-VІІ перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. При цьому, внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Натомість, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (20.04.2016) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність (з 15.07.2015). Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-VІІ при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України. На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Поряд з цим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VІІI, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 01 січня 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії (березень 2016 року) Кабінетом Міністрів України не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт на виконання положень статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ у чинній редакції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про той факт, що відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Також обґрунтованим є твердження суду апеляційної інстанції, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України "Про прокуратуру" в попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, яка передбачає принципово інший порядок перерахунку пенсій.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при вирішенні справи апеляційним судом вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: