Справа № 812/1276/16
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року справа №812/1276/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Блохіна А.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі № 812/1276/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про застосування фінансових санкцій та нарахування пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив : скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 лютого 2016 року №№6-29 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, за період з 20 травня 2004 року пл. 27 січня 2016 року на суму 12134,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що станом на 12 лютого 2016 року пенсійний орган не мав повноважень на застосування п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки ця норма виключена на підставі ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010 року. Крім того, з 06 серпня 2011 року набрали чинності норми пункту 5 розділу І Закону України від 07 липня 2011 року № 3609-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України", яким частину п'ятнадцяту статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доповнено абзацами другим і третім такого змісту: "Фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються. Нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначених в абзаці другому цієї частини, та не сплачені фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню". Таким чином, за твердженням позивача, з 06 серпня 2011 року за нормами частини п'ятнадцятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначені в абзаці другому цієї частини, та не сплачені фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 лютого 2016 року №№ 6-29 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, на загальну суму 12134,03 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до п.п. 9.1 розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19 грудня 2003 року до страхувальників, за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції за несвоєчасну сплату страхових внесків,

Оскільки частина 15 статті 106 Закону №1058 була доповнена абзацами № 2, 3 в частині не застосування до фізичних осіб-підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування - штрафних та фінансових санкції - Законом України від 07 липня 2011 року, редакція якого діє з 06 серпня 2011 року, а період виконання зобов'язань виник протягом 2004-2006 року, тобто до набуття наведених змін у частину 15 статті 106 Закону № 1058, а відтак у даному випадку штрафні санкції і пеня за весь період 2004 -2006року, має бути стягнута і після 1 січня 2011 року, оскільки недоїмка зі сплати страхових внесків, а також підстави для подання звітності виникли до 01 січня 2011 року (за 2004-2006 рік).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України , якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. В позовній заяві позивачем зазначено, що 31.05.2016 року він отримав Рішення № 18036/07-10, проте адміністративний позов датований 19.10.2016 року.

Таким чином, позивачем було порушено строк звернення адміністративного суду, що може є підставою для відмову у задоволенні позову у зв'язку порушенням строку звернення до суду.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець 12 жовтня 1993 року та з 22 жовтня 1993 року взята на облік, як платник страхових внесків за № 2406 в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10 листопада 2016 року № та свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 116-117, 190).

На виконання вимог частини другої статті 17, статей 19, 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_3 як страхувальник подала до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за:

- квітень 2004 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 8,20 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 8,20 грн. (а.с. 121);

- травень 2004 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 8,20 грн., у тому числі у тому числі за ставкою 1-5 % - 8,20 грн. (а.с. 122);

- червень 2004 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 8,20 грн., у тому числі у тому числі за ставкою 1-5 % - 8,20 грн. (а.с. 123);

- липень 2004 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 8,20 грн., у тому числі у тому числі за ставкою 1-5 % - 8,20 грн. (а.с. 124);

- березень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 86,49 грн., у тому числі за ставкою 32 %, 4 %, 42 %, 6,4 % - 83,87 грн., за ставкою 1-5 % - 2,62 грн. (а.с. 132);

- квітень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 198,94 грн., у тому числі за ставкою 32 %, 4 %, 42 %, 6,4 % - 187,34 грн., за ставкою 1-5 % - 11,60 грн. (а.с. 133);

- травень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 198,94 грн., у тому числі за ставкою 32 %, 4 %, 42 %, 6,4 % - 187,34 грн., за ставкою 1-5 % - 11,60 грн. (а.с. 134);

- червень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 11,60 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 11,60 грн. (а.с. 135);

- липень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 12,40 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 12,40 грн. (а.с. 136);

- серпень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 12,40 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 12,40 грн. (а.с. 137);

- вересень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 12,40 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 12,40 грн. (а.с. 138);

- жовтень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 13,28 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 13,28 грн. (а.с. 139);

- листопад 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 13,28 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 13,28 грн. (а.с. 140);

- грудень 2005 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 13,28 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 13,28 грн. (а.с. 141);

- січень 2006 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 14,00 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 14,00 грн. (а.с. 142);

- лютий 2006 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 14,00 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 14,00 грн. (а.с. 143);

- березень 2006 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 14,00 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 14,00 грн. (а.с. 144);

- квітень 2006 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 14,00 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 14,00 грн. (а.с. 145);

- травень 2006 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 14,00 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 14,00 грн. (а.с. 146);

- червень 2006 року, в якому визначила до сплати загальну суму страхових внесків в розмірі 14,00 грн., у тому числі за ставкою 1-5 % - 14,00 грн. (а.с. 147);

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області актом перевірки правильності та повноти нарахування, своєчасності сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування приватного підприємця ОСОБА_3 від 22 червня 2006 року № 84 донараховано позивачу за найманих працівників страхові внески в розмірі 2544,53 грн. (а.с. 159-160).

На підставі акта перевірки від 22 червня 2006 року № 84 управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області згідно з пунктом 4 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058 прийняло рішення від 22 червня 2006 року № 688 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в розмірі 804,81 грн. (а.с. 163).

Як вбачається з картки особового рахунку страхувальника, страхові внески, нараховані за базові звітні періоди квітень-липень 2004 року, березень-грудень 2005 року, січень-червень 2006 року, сплачені позивачем з порушенням встановленого абзацом першим частини шостої статті 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) строку - пізніше 20 календарних днів із дня закінчення місячного базового звітного періоду (а.с. 109-111, 111а-111б).

Донараховані актом перевірки від 22 червня 2006 року № 84 страхові внески за найманих працівників в розмірі 2544,53 грн. та застосовані рішенням від 22 червня 2006 року № 688 фінансові санкції у розмірі 804,81 грн. сплачені позивачем з порушенням встановленого абзацом 2 частини тринадцятої статті 106 Закону № 1058 строку - пізніше десяти робочих днів з дня одержання відповідних акта та рішення, що також вбачається з картки особового рахунку страхувальника (а.с. 111а-111б).

12 лютого 2016 року у відповідності із підпунктом 9.3.2 пункту 9.3 Інструкції № 21-1 на підставі даних картки особового рахунку платника управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на підставі пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058 прийняло рішення про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду:

- № 6 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 14,00 грн. за звітний базовий період - травень 2006 року (а.с. 52);

- № 7 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 14,00 грн. за звітний базовий період - червень 2006 року (а.с. 54);

- № 8 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 14,00 грн. за звітний базовий період - квітень 2006 року (а.с. 56);

- № 9 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 14,00 грн. за звітний базовий період - березень 2006 року (а.с. 58);

- № 10 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 14,00 грн. за звітний базовий період - лютий 2006 року (а.с. 60);

- № 11 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 14,00 грн. за звітний базовий період - січень 2006 року (а.с. 62);

- № 12 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 13,28 грн. за звітний базовий період - грудень 2005 року (а.с. 64);

- № 13 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 13,28 грн. за звітний базовий період - листопад 2005 року (а.с. 66);

- № 14 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 13,28 грн. за звітний базовий період - жовтень 2005 року (а.с. 68);

- № 15 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 12,40 грн. за звітний базовий період - вересень 2005 року (а.с. 70);

- № 16 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 12,40 грн. за звітний базовий період - серпень 2005 року (а.с. 72);

- № 17 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 12,40 грн. за звітний базовий період - липень 2005 року (а.с. 74);

- № 18 за несвоєчасну сплату фінансових санкцій в сумі 804,81 грн. за рішенням від 22 червня 2006 року № 688 (а.с. 76);

- № 19 за несвоєчасну сплату донарахованих страхових внесків за ставкою 4 %, 32 %, 42 % в сумі 2544,53 грн. за актом перевірки від 22 червня 2006 року № 84 (а.с. 78);

- № 20 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 4 %, 32 %, 42 % в сумі 187,34 грн. за звітний базовий період - травень 2005 року (а.с. 80);

- № 21 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 4 %, 32 %, 42 % в сумі 187,34 грн. за звітний базовий період - квітень 2005 року (а.с. 82);

- № 22 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 4 %, 32 %, 42 % в сумі 83,87 грн. за звітний базовий період - березень 2005 року (а.с. 84);

- № 23 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 11,60 грн. за звітний базовий період - червень 2005 року (а.с. 86);

- № 24 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 11,60 грн. за звітний базовий період - травень 2005 року (а.с. 88);

- № 25 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 11,60 грн. за звітний базовий період - квітень 2005 року (а.с. 90);

- № 26 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 8,20 грн. за звітний базовий період - липень 2004 року (а.с. 92);

- № 27 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 1,50 грн. за звітний базовий період - червень 2004 року (а.с. 94);

- № 28 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 1,50 грн. за звітний базовий період - травень 2004 року (а.с. 96);

- № 29 за несвоєчасну сплату страхових внесків за ставкою 1-5 % в сумі 8,20 грн. за звітний базовий період - квітень 2004 року (а.с. 98).

Згідно з частиною другою статті 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Виконавчі органи Пенсійного фонду відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058 застосовують до страхувальників фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно із підпунктом 9.3.2 пункту 9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), фінансові санкції за порушення норм законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування накладаються на страхувальника відповідно до частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у редакції, що діяла до 1 січня 2011 року, у таких розмірах:

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14 .

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058 в редакції, яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено застосування виконавчими органами ПФУ до страховиків за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами ПФУ фінансових санкцій, а саме накладення штрафу в установленому розмірі.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) наведена вище норма матеріального права із Закону № 1058 була виключена.

Водночас, відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що пенсійний орган після 1 січня 2011 року має повноваження на прийняття оспорюваних рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) у 2004-2006 роках страхових внесків, оскільки порушення щодо сплати страхових внесків виникли у період дії пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058.

Проте, до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058 Законом України від 07 липня 2011 року № 3609-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" були внесені зміни, відповідно до яких зазначену норму доповнено абзацами другим і третім такого змісту: "фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються. Нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій, зазначених в абзаці другому цієї частини, та не сплачені фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню".

З розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за березень 2004 року - червень 2006 року, акта перевірки від 22 червня 2006 року № 84, квитанцій про сплату єдиного податку, свідоцтва про сплату єдиного податку на 2006 рік, виданого СПД ОСОБА_3, свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 697838, виданого СПД ОСОБА_3 18.12.2013, та листа державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 29 листопада 2016 року № 15940/12-14-13-01/20 (а.с. 120-147, 159-160, 165, 185-189, 191) вбачається, що у спірний період (2004-2006 роки) та на час прийняття відповідачем спірних рішень (лютий 2016 року) позивач був суб'єктом підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування (був платником єдиного податку), що свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області є протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2014 року у справі № 21-208а14.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що винятків щодо не застосування фінансових санкції (штрафу, пені) та адміністративних стягнень, а також примусових стягнень органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, в залежності від використання/невикористання праці найманих осіб, абзац 2 частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058 не містить. Отже посилання апелянта, що положення абзаців 2 та 3 частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058 не розповсюджуються на страхувальників (роботодавців), які використовують працю найманих працівників, є хибними.

Стосовно посилання апелянта щодо порушення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 лютого 2016 року №№ 6-29 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, на загальну суму 12134,03 грн. оскаржувались позивачем у досудовому порядку.

Остаточним рішенням від 31 травня 2016 року № 18036/07-10 Пенсійний фонд України рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 лютого 2016 року №№ 6-29 про застосування фінансових санкцій залишив без змін, скаргу ОСОБА_3 - без задоволення (а.с. 31-32).

Рішення Пенсійного фонду України від 31 травня 2016 року № 18036/07-10 про результати розгляду скарги отримано позивачем 17 червня 2016 року, про що свідчить поштовий конверт, в якому надіслане поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором № 077, та відомості з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з пересилання поштових відправлень (а.с. 33, 166).

З матеріалів справи встановлено, що 14.07.2016 року позивач вже звертався з апеляційною скаргою до суду першої інстанції в межах строків звернення до суду, встановлених частиною четвертою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем подано адміністративний позов про визнання незаконними дій та скасування рішень управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 лютого 2016 року №№ 6-29 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду (а.с. 35-36), проте позов було повернуто позивачу через несплату судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України правила даної статті, яка регламентує питання поновлення та продовження процесуальних строків, не поширюються на строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Колегія суддів погоджується, що своєчасне звернення позивача до суду 14 липня 2016 року за захистом порушених прав та відсутність коштів на той час для сплати судового збору є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі № 812/1276/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі № 812/1276/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді А.А.Блохін

Л.В. Ястребова