Справа № 806/2840/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Житомир справа № 806/2840/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юна-Плюс" про стягнення 1195,12 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юна-Плюс" податкову заборгованість в сумі 1195,12 грн, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Житомирська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області зазначала, що станом на 12.12.2016 відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом з податку на прибуток у загальній сумі 1195,12 грн, у тому числі: основний платіж - 1111,24 грн, штрафна санкція - 82, 00 грн. Указана суму боргу є узгодженою та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Суд розглядає справу в порядку скороченого провадження у відповідності до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юна-Плюс" зареєстровано як юридична особа та як платник податків і зборів знаходиться на обліку в Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції.

Відповідно до пп.. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).

Згідно зі пп. 14.1.39, 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

В сили приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Судом установлено, що відповідач має заборгованість перед бюджетом з податку на прибуток у загальній сумі 1195,12 грн, з яких: основний платіж - 1111,24 грн, штрафна санкція - 82 грн.

Указана заборгованість виникла у зв'язку з несплатою відповідачем у повному обсязі податкового зобов'язання самостійно визначеного ним у поданій до контролюючого органу податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік від 28.02.2014, а також внаслідок несплати штрафу, визначеного у податковому повідомленні - рішенні від 28.01.2016 № у зв'язку з порушенням граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Про зазначене свідчить зведений розрахунок сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку встановленого для їх погашення, сформований Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

Згідно зі підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання у загальній сумі 1195,12 грн вважається податковим боргом.

У відповідно до абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

03 квітня 2014 року позивачем сформовано і виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Юна-Плюс" податкову вимогу № 1528-25 на суму узгодженого податкового зобов'язання у розмірі 1531,41 грн.

Вимога та податкове повідомлення - рішення були направлені на адресу відповідача.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів погашення податкового боргу в сумі 1195,12 грн, оскарження вищезазначеного податкового повідомлення - рішення чи письмових заперечень проти позову відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене та на те, що наявність податкового боргу підтверджена матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

В силу приписів ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 158 - 163, 167, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юна-Плюс" на користь державного бюджету в особі Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Житомирській області 1195,12 грн податкової заборгованості, з рахунків, відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.Ю. Романченко