Справа № 308/11906/16-а
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді Лемак О.В.,

при секретарі Ревачко І.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що відповідач громадянин ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_2 14 листопада 2016 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута» ОСОБА_4 прикордонного загону.

Представник позивача зазначає, що відповідач реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними нормативно-правовими актами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що під час досягнення своє мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху.

Враховуючи вказане та те, що відповідач родичів на території України не має, представник позивача просить суд примусово видворити за межі території України громадянина РФ Блінова ОСОБА_6 та затримати його з метою забезпечення примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 прикордонного загону ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач гр. РФ ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення, однак зазначив, що бажання повернутися до країни походження немає.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2016 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб громадянин РФ ОСОБА_2 був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута» ОСОБА_4 прикордонного загону, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 13.11.2016 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 13.11.2016 року, протоколом двохсторонньої зустрічі Прикордонного Уповноваженого України і помічника Прикордонного Уповноваженого Словацької Республіки, яка відбулася 13 листопада 2016 року в районі прикордонного знаку №299.

Документом, що посвідчує особу відповідача є паспорт громадянина ОСОБА_5 Федерації серії 65 02 051310.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи, можна прийти до висновку, що відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно йде на вчинення правопорушень.

Згідно вимог п.3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач перебуває на території України незаконно, суд приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 86, 160-163, 183-5, 256 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова суду може бути може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти денного строку з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7