Справа № 803/34/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Справа № 803/34/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Лясковця В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону про визнання протиправними та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - Північне регіональне управління ДПС України), Луцького прикордонного загону про визнання протиправними та скасування висновку начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.11.2016 року №32-1646/0/2-16, наказу начальника Луцького прикордонного загону ДПС №215-ос від 20.09.2016 року в частині звільнення з військової служби за контрактом, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його було незаконно звільнено з військової служби, оскільки службове розслідування не проводилось, пояснення не відбирались, а бесіда не проводилась.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу №215-ос від 20.09.2016 року, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в наданих суду письмових запереченнях проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що рапорт від 18.10.2016 року подано позивачем після звільнення з військової служби, тому Північним регіональним управлінням ДПС України розглянуто його як звернення та надано відповідь.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.09.2016 року наказом т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону №214-ос сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

Підставою для винесення даного наказу став наказ т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону від 19.09.2016 року №1462-аг «Про результати службового розслідування», яким сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

20.09.2016 року наказом т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону №215-ос сержанта ОСОБА_3 виключено зі списків частини (Луцького прикордонного загону), всіх видів забезпечення.

18.10.2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Північного регіонального управління ДПС України із рапортом, в якому просив скасувати наказ від 20.09.2016 року №215-ос та провести службове розслідування щодо пояснення від 14.09.2016 року, отриманими майором Ніколаєнком, щодо службового розслідування №1415-аг від 13.09.2016 року.

Північне регіональне управління ДПС України листом від 10.11.2016 року №32-1646/0/2-16 повідомило позивача, що його звернення розглянуте та проведено службове розслідування, за результатами якого порушень з боку керівництва Луцького прикордонного загону не виявлено.

В судовому засіданні представник відповідачів пояснив, що оскільки на момент подачі рапорту позивач вже був звільнений з військової служби, тому Північним регіональним управлінням ДПС України його рапорт від 18.10.2016 року розглянуто як звернення, проведено перевірку викладених у ньому обставин та надано на нього відповідь, без проведення службового розслідування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року №1115/2009 (далі - Положення), регулюються, зокрема, відносини, що виникають у зв'язку з звільненням з військової служби.

Так, пунктом 297 Положення передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання (припинення) контракту про проходження військової служби з ініціативи командування, має право оскаржити наказ про дострокове розірвання (припинення) контракту і звільнення з військової служби у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 298 Положення у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівній посаді здійснюється за наказом посадової особи, якій надано право звільнення з військової служби відповідної категорії військовослужбовців, або за наказом посадової особи вищого рівня. Наказ видається на підставі рішення суду, що набрало законної сили, акта прокурорського реагування чи виданого за підсумками службового розслідування наказу старшого начальника, якими визнано незаконність звільнення військовослужбовця.

Крім того, частиною другою статті 87-1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» передбачено, що рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку.

Згідно із статтею 88 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Отже, з наведеного вбачається, що в досудовому порядку військовослужбовець може оскаржити до старшого командира лише рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 наказ т. в. о. начальника Луцького прикордонного загону від 19.09.2016 року №1462-аг «Про результати службового розслідування», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, до начальника Північного регіонального управління ДПС України не оскаржував.

Позивач лише 18.10.2016 року звернувся до начальника Північного регіонального управління ДПС України із рапортом, в якому перерахував автобіографічні дані та просив скасувати наказ від 20.09.2016 року №215-ос про виключення його зі списків частини, всіх видів забезпечення.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звільнений з військової служби з 20.09.2016 року, до начальника Північного регіонального управління ДПС України звернувся із рапортом 18.10.2016 року, в якому просив скасувати наказ від 20.09.2016 року №215-ос про виключення його зі списків частини, тому суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно розглянуто його рапорт як звернення громадянина, а відтак відсутні підстави для скасування відповіді на звернення, яка за своєю суттю не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Північне регіональне управління ДПС України діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а відтак позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 2, 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 07 лютого 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук