Справа № 2а-6131/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6131/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі

головуючої судді Соломко І.І.,
за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова Північного територіального Квартирно-експлуатаційного управління, в якому позивач просить визнати неправомірною дію Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління щодо видачі Військовій частині НОМЕР_1 довідки ОСОБА_1 ; визнати неправомірною дію Військової частини НОМЕР_1 щодо отримання у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління довідки ОСОБА_1 ; визнати нечинною довідку, видану у листопаді місяці 2009 року ОСОБА_1 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління отриману Військовою частиною НОМЕР_1 ; зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління утриматися від видачі довідок ОСОБА_1 іншим особам без належної довіреності; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 утриматися від отримання довідок ОСОБА_1 у інших осіб без належної довіреності.
21.01.2011 року позивач відповідно до ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України подав заяву про зменшення позовних вимог та остаточно просить визнати неправомірною дію Військової частини НОМЕР_1 щодо отримання у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління довідки ОСОБА_1 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 утриматися від отримання довідок ОСОБА_1 у інших осіб без належної довіреності.
В судовому засіданні представник позивача остаточні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Надіслав заперечення, в яких зазначив, що довідки, видані квартирно-експлуатаційним відділом м.Чернігова за листопад 2009 року, в журналах вхідної кореспонденції не зареєстровані, тому вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Судом встановлено, позивач в листопаді 2009 року дізнався про видачу Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління довідки № 2506 від 10.11.2009 року, яку він не отримував і не звертався із заявою про її видачу (а.с.94).
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Як вбачається з матеріалів справи № 2а-11147/09/2570 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною, вказана довідка знаходиться в матеріалах даної справи (а.с.86). Інформація щодо отримання даної довідки Військовою частиною НОМЕР_1 зазначена в запереченнях (а.с.71), в яких представник посилається на дану довідку як на письмовий доказ. Копія цією довідки та заперечень приєднані до матеріалів даної справи.
Також, 20.01.2011 року в судовому засіданні представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління підтвердила, що довідка № 2506 дійсно була видана на ім`я ОСОБА_1 та направлена на адресу Військової частини НОМЕР_2 .
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач своїми діями грубо порушив права позивача щодо використання його особистої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 69, ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657, порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у вчиненні такого порушення, як використання і поширення інформації стосовно особистого життя громадянина без його згоди особою, яка є власником відповідної інформації внаслідок виконання своїх службових обов`язків.
Посилання представника відповідача на відсутність запису про реєстрацію довідки № 2506 від 10.11.2009 року в Журналі вхідної кореспонденції як на доказ її неотримання, судом до уваги не береться, оскільки спростовуються доказами, які знаходяться в матеріалах справи № 2а-11147/09/2570 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною.
Оскільки відповідачем отримана та використана інформація, яка міститься в довідці № 2506 від 10.11.2009 року, стосується позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, то суд приходить до висновку про визнання дій Військової частини НОМЕР_1 , неправомірними.
Що стосується вимог про зобов`язання відповідача утриматися від отримання довідок, які містять інформацію щодо ОСОБА_1 у інших осіб без належної довіреності, то суд зазначає наступне.
Оскільки у суду не має підстав вважати, що права позивача щодо отримання довідок, які містять інформацію щодо ОСОБА_1 у інших осіб в майбутньому будуть порушені, тому суд вважає за необхідне позивачу в задоволенні вимог в цій частині - відмовити.
Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Приписами ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв всупереч нормам Закону України «Про інформацію» та Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління Юрика Юрія Вікторовича про визнання неправомірною бездіяльність є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати неправомірною дію Військової частини НОМЕР_1 щодо отримання у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління довідки, виданої на ім`я ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.