Справа № 554/3246/16-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р.Справа № 554/3246/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25.10.2016р. по справі № 554/3246/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа Інспектор Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шпетний Павло Олегович

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( далі - відповідач) у якому прохав суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №669491 від 09.03.2016 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.07.2016 року до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - залучений інспектор Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шпетний Павло Олегович.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 25.10.2016 року поновлено ОСОБА_2 строк на звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №669491 від 09.03.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Стягнено з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4960 гривень 80 копійок.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.03.2016 року інспектором Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шпетним П.О. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з якого слідує, що 09.03.2016 року о 16.25 годині ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Театральній, від вул. Сінної, в напрямку вул. Г.Сковороди, чим порушив вимоги знаку 3.1. «Рух заборонено» (а.с.4).

Відповідно до постанови серії ПС №668491 від 09.03.2016 року ОСОБА_4 09.03.2016 року о 16.25 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_2, по вул. Театральній проїхав на заборонений знак 3.1 від вул. Сінної, в напрямку вул. Г.Сковороди, чим порушив вимоги знаку 3.1. «Рух заборонено» та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Не погодившись із винесеною постановою суду позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №669491 від 09.03.2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Як вбачається зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.2 чст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І, ч.2, ч.З ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зазначено, що знак 3.1. «Рух заборонено» забороняє рух усіх транспортних засобів у випадках, коли початок пішохідної зони позначено знаком 5.33; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов'язкової додатково встановлюється знак 3.43.

Так, для заборони проїзду «під знак» 3.1. обов'язковою умовою є встановлення «додаткових» знаків - або 5.33, або 3.43, які вже самі по собі передбачають заборону руху будь-яких (в тому числі маршрутних, інвалідних тощо) транспортних засобів.

У відповідності до п.3.43 ПДР, знак «Небезпека», забороняє рух усіх без винятку користувачів доріг, вулиць, залізничних переїздів у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, аварією, проявом стихійного лиха чи іншою небезпекою для руху (зсув грунту, падіння каміння, сильний снігопад, повінь тощо).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.03.2016 року інспектором Управління патрульної поліції в м.Полтаві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шпетним П.О. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з якого слідує, що 09.03.2016 року о 16.25 годині ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по вул. Театральній, від вул. Сінної, в напрямку вул. Г.Сковороди, чим порушив вимоги знаку 3.1. «Рух заборонено» (а.с.4).

Відповідно до постанови серії ПС №668491 від 09.03.2016 року ОСОБА_4 09.03.2016 року о 16.25 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_4, по вул. Театральній проїхав на заборонений знак 3.1 від вул. Сінної, в напрямку вул. Г.Сковороди, чим порушив вимоги знаку 3.1. «Рух заборонено» та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Як вбачається з листа Управління житлово-комунального господарства слідує, що на його замовлення роботи по ремонту вулиці Театральної в поточному році не проводилися (а.с.81).

Згідно з листом КП ПОР «Полтававодоканал» 09.03.2016 року на дільниці здійснення ремонтних робіт на вул.Театральній в м.Полтаві було встановлено дорожні знаки та огородження, згідно з схемою облаштування місця проведення аварійних ремонтних робіт на каналізаційному колекторі, рух транспортних засобів по вулиці було перекрито, що свідчить про відсутність аварійної небезпеки (а.с.82).

Із фактичних обстави справи, вбачається, що 09.03.2016 року дорожній рух по вул. Театральній в м. Полтава не був заборонений у встановленому Правилами дорожнього руху порядку, оскільки разом з і дорожнім знаком 3.1. «Рух заборонено» не було встановлено дорожні знаки 5.33 або 3.43.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4 відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» мав право керувати транспортним засобом на ділянці дороги по вул. Театральна в м. Полтава 09.03.2016 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №669491 від 09.03.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Також, з матеріалів справи вбачається, що з метою отримання правової допомоги та представлення його інтересів в суді 21.04.2016 року ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги №16 від з АБ «Віталія Грибовода», за яким позивач зобов'язується сплатити 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката (а.с. 9-10).

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» №590 від 27.04.2006 року встановлено, що граничний розмір компенсації витрат у цивільних справах, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, має не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

У відповідності до ч.1 ст.90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при наданні правової допомоги за договором, Адвокатським бюро в особі ОСОБА_6, було витрачено 9 годин, що підтверджується додатком до договору від 30.06.2016 року (а.с. 73). Одна година роботи адвоката Бюро оплачується у розмірі 551,20 гривень, що не суперечить зазначеній вище Постанові Кабінету Міністрів України, оскільки станом на дату укладення Договору, мінімальна заробітна плата становила 1378 гривень. Тобто, витрати за 9 годин роботи адвоката становлять 4960,80 гривень, які сплачені позивачем відповідно до квитанції №0018051 від 30.06.2016 року (а.с. 69).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань витрат за надання правової допомоги в сумі 4960,80 гривень на користь позивача.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 - обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25.10.2016р. по справі № 554/3246/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 06.02.2017 р.