Справа № 826/1285/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 лютого 2017 року № 826/1285/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони, Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, за участі третьої особи: Заступник військового прокурора Дарницького гарнізону, про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі також - позивач) з позовом до Управління державної охорони (надалі також - відповідач), Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (надалі також - відповідач), за участі третьої особи: Заступник військового прокурора Дарницького гарнізону, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної Охорони України щодо відмови направити у Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві довідки про грошове забезпечення Позивача станом на 01.04.2012 р. для перерахунку його пенсії у зв'язку зі збільшенням надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50 % до 90%;

- визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. на підставі довідки УДОУ № 2/6-1322 від 02.12.2015 р. та з урахуванням збільшення з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань до 90% у відповідності до Закону України № 614-VIII від 15.07.2015р., ч.2 ст.5 КАС, ст.ст.43, 51, 55, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р.;

- зобов'язати Управління Державної Охорони України додатково зазначити у довідках про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, що посада «Заступник начальника відділу» з 01.01.2008 p. фактично відповідає посаді «Заступник Директора Департаменту», згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.2015 р. по справі № 826/9054/15»;

- зобов'язати Управління Державної охорони України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. направити у Головне Управління пенсійного фонду України та ОСОБА_1 довідку про його грошове забезпечення з урахуванням збільшеного з 01.04.2012 p. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90% відповідно до затвердженого 21.05.2012 р. Начальником УДОУ рапорту Директора Департаменту по роботі з особовим складом від 21.05.2012 р. ;

- зобов'язати Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві у відповідності до ст.ст. 43, 51, 55, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. на підставі довідки УДОУ № 2/6-1322 від 02.12.2015 p. про його грошове забезпечення з урахуванням збільшеної з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90%,а також вислуги років позивача (30 років) та визначених при звільненні з військової служби відсотків (80%), з яких обчислюється основний розмір його пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідачами протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань. Враховуючи викладені в адміністративному позови обставини, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач-1 проти задоволення адміністративного позову заперечив, зазначивши, що позивачу була встановлена надбавка у відповідності до займаної ним на момент звільнення посади, просив відмовити у задоволені позовних вимог з підстав не обґрунтованості.

Відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив що під час перерахунку пенсії позивача діяв в порядку визначеному чинним законодавством, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Третя особа, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне

Фактичні обставини справи свідчать, що Наказом начальника Управління державної охорони № 65-ос від 11 листопада 1994 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за п. 65 п.п. "б" (за віком) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/193 в запас СБ України з призначенням йому пенсії у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач був звільнений з посади заступника начальника 2 відділу по роботі з особовим складом Управління державної охорони України.

Після звільнення позивачу була призначена пенсія, як військовослужбовцю звільненому в запас, розрахунок якої проводився у відповідності до посадового окладу, який згідно копії довідки розрахунку пенсії (а.с.14) від жовтня 1996 року становив 140 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2015 у адміністративній справі №826/9054/15 було частково задоволено позовні вимоги позивача, та перераховано розмір пенсії ОСОБА_1 враховуючи відповідність посаді, з якої був звільнений позивач, та яка на момент перерахунку відповідає посаді заступника Директора Департаменту. Зазначені обставини, є такими що встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, а тому не підлягають доказуванню.

Вподальшому, Позивач звернувся до Відповідача-2 з заявою від 21.12.2015 р. щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. згідно довідки УДОУ від 02.12.2015 та листа УДОУ від 09.12.2015 p., враховуючи збільшення розмірів посадового окладу та премії, у відповідності до чинного законодавства.

26.12.2015 p. Позивач отримав з УДОУ лист № 2/6-1388 від 23.12.2015 р. за підписом ОСОБА_3, з якого вбачається, що з 01.04.2012 р. в УДОУ надбавка за виконання особливо важливих завдань співробітникам, що обіймають посаду «Заступника Директора Департаменту», була встановлена у розмірі 90%. Зазначений рапорт затверджено Начальником УДОУ 21.05.2012 p.

Так відповідно до рішення суду у адміністративній справі №826/9054/15, судом було встановлено, що фактичний обсяг прав і обов'язків по посаді позивача з якої він був звільнений в запас відповідає посаді заступника начальника Управління, і, відповідно, посадовий оклад, з якого йому необхідно проводити розрахунок пенсії, повинен бути прирівняний до цієї посади з урахуванням листа № 4/4362 від 29 грудня 2007 року. За таких обставин, позивач зазначає, що надбавка за виконання особливо важливих завдань у розрахунках пенсії позивача 01.04.2012 p. повинна бути у розмірі 90%, а не 50%, як зазначено у довідці УДОУ № 2/6-132 з відображенням грошового забезпечення на 01.01.2008 р.

В подальшому, позивач 28.12.2015 р. направив заяву обом Відповідачам з метою перерахування пенсії з 01.01.2008 р. у відповідності до довідки УДОУ 02.12.2015 p. та з урахуванням збільшення з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливе важливих завдань з 50% до 90%.

22.01.2016 р. позивач отримав від Відповідача-2 лист від 19.01.2016р №910/03/Д-32/3 та Д-32/4, до якого Відповідач-2 надав копію перерахунку пенсії, перераховану з 01 грудня 2014р на виконання рішення суду, однак у зазначеному листі Відповідач-2 відмовив позивачу у перерахунку пенсії з 01.04.2012 р. на підставі збільшення розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90% та відмовив у перерахунку пенсії з урахуванням збільшеного з 01.01.2008 р. з 1750,00грн до 2050,00 грн. посадового окладу.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, та такими що порушують законні права та інтереси позивача останній звернувсь до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. «д» ст. 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби громадяни інших держав із числа військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства цих держав, які постійно проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, їх пенсійне забезпечення здійснюється згідно із законодавством держави на території якої вони проживають.

Порядок розрахунку пенсії осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом передбачений ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зокрема пенсії даної категорії осіб обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статі 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплата пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» передбачено, що пенсії обчислюються з окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця.

Крім того, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що відповідачами безпідставно було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача у зв'язку зі збільшенням надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50 % до 90 %, враховуючи, що рішенням в адміністративний справи, було встановлено факт відповідності посади «заступник начальника відділу» до посади «заступник директора департаменту», а відтак позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Крім того, як свідчить позиція Суду ЄС у справі Кечко проти України (заява №63134/00), Страсбург, 8 листопада 2005 року, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Враховуючи, що судом було встановлено протиправність відмови підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Управління Державної охорони України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. направити у Головне Управління пенсійного фонду України та ОСОБА_1 довідку про його грошове забезпечення з урахуванням збільшеного з 01.04.2012 p. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90% відповідно до затвердженого 21.05.2012 р. Начальником УДОУ рапорту Директора Департаменту по роботі з особовим складом від 21.05.2012 р. та зобов'язання Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві у відповідності до ст. ст. 43, 51, 55, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. на підставі довідки УДОУ № 2/6-1322 від 02.12.2015 p. про його грошове забезпечення з урахуванням збільшеної з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90%, а також вислуги років позивача (30 років) та визначених при звільненні з військової служби відсотків (80%), з яких обчислюється основний розмір його пенсії.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Викладене вище повністю узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалах від 05 лютого 2014 року №К/800/43141/13, 26 червня 2014 року № К/800/47542/13.

При цьому, судом не встановлено обґрунтованості позовної вимоги про зобов'язання Управління Державної Охорони України додатково зазначити у довідках про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1, що посада «Заступник начальника відділу» з 01.01.2008 p. фактично відповідає посаді «Заступник Директора Департаменту», згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.07.2015 р. по справі № 826/9054/15».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). В даному випадку Відповідачами при здійсненні перерахунку пенсії позивача безпідставно відмовлено у перерахуванні пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. на підставі довідки УДОУ № 2/6-1322 від 02.12.2015 р. та з урахуванням збільшення з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань до 90%.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовних заявах доводи позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити адміністративний позов частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної Охорони України щодо відмови направити у Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві довідки про грошове забезпечення Позивача станом на 01.04.2012 р. для перерахунку його пенсії у зв'язку зі збільшенням надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50 % до 90%.

3. Визнати протиправними дії Головного Управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. на підставі довідки УДОУ № 2/6-1322 від 02.12.2015 р. та з урахуванням збільшення з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань до 90% у відповідності до Закону України № 614-VIII від 15.07.2015р., ч.2 ст.5 КАС, ст.ст.43, 51, 55, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р.

4. Зобов'язати Управління Державної охорони України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. направити у Головне Управління пенсійного фонду України та ОСОБА_1 довідку про його грошове забезпечення з урахуванням збільшеного з 01.04.2012 p. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90% відповідно до затвердженого 21.05.2012 р. Начальником УДОУ рапорту Директора Департаменту по роботі з особовим складом від 21.05.2012 р.

5. Зобов'язати Головне Управління пенсійного фонду України в м. Києві у відповідності до ст. ст. 43, 51, 55, 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2008 р. на підставі довідки УДОУ № 2/6-1322 від 02.12.2015 p. про його грошове забезпечення з урахуванням збільшеної з 01.04.2012 р. розміру надбавки за виконання особливо важливих завдань з 50% до 90%,а також вислуги років позивача (30 років) та визначених при звільненні з військової служби відсотків (80%), з яких обчислюється основний розмір його пенсії.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.А. Качур