Справа № 555/2250/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мельничук Н.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" лютого 2017 р. Справа № 555/2250/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "21" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії.

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_3 пільгового стажу роботи та призначення відповідної пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Березнівському районі Рівненської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу з 24 березня 2016 року.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а її не проведення не позбавляє громадян права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону №1788-XII ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова N 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-XII та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у червні 2016 року звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особі, яка відпрацювала на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць та відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по досягненню ним 55 років, як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Листом від 16.06.2016 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

З копії трудової книжки позивача, уточнюючої довідки про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №620 від 13.10.2016 року, виданої ДП «Соснівське лісове господарство» ОСОБА_3 слідує, що позивач дійсно працював на посаді, яка дає право на пенсію на пільгових умовах з 13.01.1992 року по 22.02.1995 року електрогазозварником ручного зварювання по 5-му розряду. Дану роботу виконував повний робочий день при п'ятиденному робочому тижні, був зайнятий на протязі повного робочого дня, інших робіт не виконував, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІІ Загальні професії» позиція 756 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 (пільгова робота до 01.01.2003 року). Стаж даної роботи складає 3 роки 4 місяці 9 днів.

Атестація робочих місць на підприємстві проведена відповідно до наказу №87 від25.05.1994 року.

Зі змісту уточнюючої довідки про особливий характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №191 від 14.04.2016 року, виданої ВАТ «Арктикнафтогазбуд» слідує, що ОСОБА_3 дійсно працював повний робочий день з 01.06.2001 року по 14.04.2006 року в будівельному управлінні №10 ВАТ «Арктикнафтогазбуд» Ямало-Ненецького автономного округу, м.Надим, Район Крайньої Півночі, вахтовим методом роботи в якості електрогазозварювальника в особливих умовах праці, був зайнятий повний робочий день на ручній зварці. У відповідності з позицією №2756 підрозділу №23200000 розділу №ХХХІІІ Списку №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СССР №10 від 26.01.1991 року, і у відповідності із Федеральним законом від 28.12.2013 року №400 ФЗ «Про страхові пенсії» стаж роботи, який дає право на дострокове призначення пенсії по старості складає 4 роки 7 місяців 5 днів.

З уточнюючої довідки про особливий характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №199 від 14.04.2016 року, виданої ВАТ «Арктикнафтогазбуд», слідує, що ОСОБА_3 дійсно працював повний робочий день з 01.08.2007 року по 08.04.2008 року та з 09.04.2008 року по 19.02.2009 року в будівельному управлінні №40 ВАТ «Арктикнафтогазбуд» Ямало-Ненецького автономного округу, м.Надим, Район Крайньої Півночі, вахтовим методом роботи в якості електрозварювальника ручної зварки, був зайнятий повний робочий день на ручній зварці. У відповідності з позицією №2906 підрозділу №23200000 розділу №ХХХІІІ Списку №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СССР №10 від 26.01.1991 року, і у відповідності із Федеральним законом від 28.12.2013 року №400 ФЗ «Про страхові пенсії» стаж роботи, який дає право на досторокове призначення пенсії по старості складає 1 рік 6 місяців 19 днів.

Рішенням №1632/03 від 16.06.2016 року Управлінням Пенсійного Фонду України в Березнівському районі позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі того, що він працював в Російській Федерації у ВАТ «Арктикнафтогазбуд» та в довідці №191/1-192/1 ВАТ «Арктикнафтогазбуд» не міститься відомості щодо проведення атестації робочого місця, тому даний період роботи не може бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 р. (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього Союзу РСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Таким чином, зазначені положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Конституція України, Закон №1058-IV, Угода, частини перша і третя статті 1 Тимчасової угоди не містять положень, точний зміст яких або їх тлумачення припускали б право на призначення пенсії за віком категорії осіб, до якої відноситься позивач із застосуванням законодавства держави, що є Стороною Тимчасової угоди та/чи Угоди, тобто за законодавством РФ.

З урахуванням наведено, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача, набутого в період після 01.06.2001 року районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відповідно до наявних у справі довідок №191 та №192 від 14.04.2016 року.

Відтак, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу наведених вище періодів роботи позивача в районах Крайньої півночі до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 є правомірними, а заявлений позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області задовольнити, постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "21" грудня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області вул. Андріївська, 48-а,м. Березне,Рівненська область,34600

- ,