Справа № 444/2451/16-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2451/16-а
Провадження № 2-а/444/14/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г. І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови № 2079/20505/2016 в справі про порушення митних правил від 19.10.2016 року, -

В С ТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил та про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03.09.2016 р. на митну територію України через митний пост «Рава Руська» Львівської митниці ДФС, громадянин України ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в митному режимі «транзит» ввіз автомобіль марки «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований на території Польщі, номер кузова НОМЕР_1.

Стверджує, що 28.09.2016 р. близько 19 год. 39 хв. слідуючи з України до Республіки Польща в зоні митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС старшим державним інспектором Богомаз М. В. був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, а 19 жовтня 2016 р. заступникам начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2079/20505/2016 якою визнано винним громадянина ОСОБА_7 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. При цьому не були прийняті до уваги пояснення громадянина ОСОБА_7 -ОСОБА_4 та надані ним же підтверджуючі його невинуватість документи.

Вважає, що притягнення громадянина ОСОБА_7 - ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 сті 470 МК України є незаконним, протиправним та необгрунтованим і підлягає скасуванню, оскільки умовами звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил, передбачених в тому числі ч. 3 ст. 470 МК України є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Заявляє, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків; документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне до закінчення встановленого строку транзитного перевезення письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події. Обов'язок підтвердження таких фактів лежить на Митному органі, до якого надійшла така заява. Позивачем дотримані дані умови, оскільки 12.09.2016 р. та 23.09.2016 р. ним письмово було повідомлено найближчий митний орган, а саме Львівську митнвдно ДФС про обставини, які унеможливлюють виконання вимог ст. 95 МК України, зокрема, перебування автомобіля на ремонті внаслідок аварійної поломки двигуна на що відповідно отримав відповідь з Львівської митниці ДФС від 21.09.2016 р.№14853/10/1370-18-02/40, що йому необхідно в найкоротші терміни після закінчення ремонтних робіт вжити вичерпних заходів щодо доставки ввезеного автомобіля у пункт пропуску через державний кордон України, де надати усі наявні документи, що підтверджують обставини несвоєчасного вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, що ним і було виконано.

Вважає, що крім того у відповідності до ч. 5 ст. 21 Митного кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності особу, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи, наданої в письмовій або електронній формі, а також до узагальненої консультації, зокрема, на підставі того, що у подальшому такі консультації були змінені або скасовані. Натомість митний орган не довів належного виконання покладеного на нього законодавством обв'язку контролю за дотриманням вимог митного законодавства.

Стверджує, що з 13.09.2016 р. по 28.09.2016 р. транспортний засіб «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2 знаходився на СТО ФОП ОСОБА_8 з приводу аварійної поломки та заміни двигуна, що також підтверджується актом здачі-прийняття робіт, свідоцтвом платника єдиного податку, витягом з реєстру, свідоцтвом про державну реєстрацію, замовленням-нарядом, квитанцією про оплату виконаних робіт.

Відразу ж після закінчення ремонту, а саме 28.09.2016 року позивач в цей же день вивіз автомобіль за межі України, тобто, з дотриманням терміну встановленого законодавством та рекомендацією самого митного органу.

Відтак, всі дії позивача, щодо повідомлення митного органу у встановлений термін та своєчасне вивезення вказаного транспортного засобу (без урахування періоду ремонту) були спрямовані на запобігання порушень митних правил та з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Технічну несправність автомобіля підтверджено документами, виданими уповноваженою особою та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Крім того зазначає, що під час складання протоколу про порушення митних правил №2079/20505/2016 від 28.09.2016 р. громадянин ОСОБА_2 зазначав, що його прізвище ОСОБА_2, а не ОСОБА_3 як вказано в протоколі, однак головний державний інспектор митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 грубо проігнорувала зауваження громадянина ОСОБА_9 і не зважаючи на відмітку в закордонному паспорті та на дані паспорта громадянина України з незрозумілих причин та підстав все-таки склала протокол на громадянина ОСОБА_7, а не на громадянина ОСОБА_9, що є недопустимим та протизаконним, а також призвело в подальшому до винесення постанови №2079/20505/2016 в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року відносно невідомого громадянина ОСОБА_7, а не ОСОБА_9, який перетинав митний кордон України, що є недопустимим. Просить визнати протиправною та скасувати постанову №2079/20505/2016 в справі про порушення митних правил від 19 жовтня 2016 року про визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500, 00 гривень України, звільнивши при цьому від притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил громадянина ОСОБА_9 з-за відсутності в його діях будь- якого порушення митних правил.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просить такі задоволити. Крім того просить поновити строк подання позовної заяви, оскільки під час розгляду справи позивач не був присутнім, згідно ст. 285 КупАП постанова йому мала бути направлена поштою не пізніше трьох діб, однак в порушення вимог чинного законодавства дана постанова була скерована позивачу лише 27.10.2016 року, а отримав він її 02.11.2016 року.

Представник відповідача в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку пропущенням встановленого процесуального строку для подання такої, а в подальшому заперечення на адміністративний позов. Із заперечення зокрема вбачається, що термін вивезення (транзиту) автомобіля марки «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2, кузов номер НОМЕР_3 з митної території України закінчився 13.09.2016 року. Таким чином, вважають, що позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення вказаного автомобіля більше ніж на десять діб, що було виявлено на митному пості «Устилуг» Волинської митниці ДФС 28.09.2016 року. Зазначили, що вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил № 2079/20505/2016 передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України повністю стверджено матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил, витягом з бази даних ЄАІС ДФС та іншими документами. А тому було винесено постанову, якою ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примірник вказаної постанови у справі про порушення митних правил №2079/20505/2016 було направлено ОСОБА_7 супровідним листом від 19.10.2016 року № 3845/03-70-10-03, який направлявся рекомендованим поштовим відправленням №133. Про факт надіслання позивачу постанови у справі про порушення митних правил №2079/20505/2016 свідчить відмітки поштового відділення про вручення листа особисто 02.11.2016 року.

Заявляють, що відповідно до вхідної кореспонденції Жовківського районного суду позов до суду позивачем подано 15.11.2016 року, тобто пропущено десятиденний строк на оскарження постанови № 2079/20505/2016 від 19.10.2016 року. На підставі вищевикладеного вважають, що громадянин ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил №2079/20505/2016 без поважних причин, хоча мав змогу оскаржити постанову у встановлені законом строки.

Стверджують, що під час розгляду справи відповідною посадовою особою в повній мірі з'ясовано факт вчинення порушення митних правил, винність особи в його вчиненні; пом'якшуючих та обтяжуючих обставин при розгляді справи встановлено не було. В поясненні від 28 вересня 2016 року громадянин України ОСОБА_7 повідомив: « Я ОСОБА_7 03.09.2016 р. заїхав в Україну в режимі транзит на транспортному засобі «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2 через пункт пропуску Рава-Руська. 07.09.2016 р. сталась поломка двигуна після чого він заїхав на СТО в місті Рава-Руська..».

Вважають, що даним поясненням ОСОБА_7 підтвердив факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України у визначені строки у зв'язку з його поломкою 07.09.2016 року. Однак на Львівську митницю ОСОБА_7 звернувся лише 12.09.2016 року та не вжив заходів щодо вивезення автомобіля з території України через той же МП «Рава-Руська» у відповідності до ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України (у разі переміщення в діяльності однієї митниці - 5 діб). Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті та жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили документи не містять.

Також ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів.

На думку представника Волинської митниці ДФС наведена причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. В наданих особою документах не зазначено про аварію або обставини непереборної сили.

Крім того вказують, що чинними нормами визначено порядок повідомлення митного органу щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили. Отже інформації про те, що поломка автомобіля склалась в результаті аварії або дії обставин непереборної сили митниці не повідомлено, документів не надано, на час подачі заяви до Львівської митниці ДФС позивачем уже був порушений термін транзиту визначений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), оскільки автомобіль був ввезений на територію України через МП «Рава-Руська» 03.09.2016 року і на момент звернення до митниці також знаходився на території м. Рава-Руська. З метою ідентифікації автомобіля митницю не було повідомлено про детальне місцезнаходження автомобіля.

Стверджують, що у даному випадку ФОП ОСОБА_8 не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Разом з тим позивачем не було надано жодних документів, які підтверджували б факт обставин непереборної сили або аварії і що внаслідок таких автомобіль потребував ремонту. А тому на думку представника відповідача, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів, наприклад, на лафеті, шляхом буксирування.

Вважають, що заяви ОСОБА_9 від 12.09.2016 року, 23.09.2016 року були скеровані на митницю у відповідності до ст. 192 МК України і Львівською митницею ДФС була надана відповідь, однак позивач, на їх думку, не звертався на Львівську митницю ДФС в порядку визначеному ст. 21 МК України щодо отримання консультації, Львівська митниця ДФС не приймала письмового рішення органів доходів і зборів.

Сам по собі факт перебуванняавтомобіля «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2 з 13.09.2016 року по 28.09.2016 року на станції техобслуговування ФОП ОСОБА_8 у зв'язку з ремонтом двигуна не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст. 192 МК України не перериває, встановлений ч.1 ст. 95 МК України, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Звертають увагу суду на те, що всі документи, які були видані ФОП «ОСОБА_10.» видавались особі на ім'я ОСОБА_7. Крім того останнім в протоколі про порушення митних правил будь-яких зауважень, доповнень, заперечень в тому числі щодо прізвища особи не зазначено. У відповідності до витягу ЄАІС ДФС через митний кордон України постійно переміщується особа ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже вважають, що під час слідування через митний кордон України, позивач сам безпосередньо заявляє свої відомості, подає відповідні паспортні документи, здійснює декларування під прізвищем ОСОБА_7. Закордонний паспорт був виданий 18.02.2010 року, а паспорт громадянина України 27.11.2003 року. А відмітка щодо прізвища у графі «Особливі відмітки» в паспорті громадянина України для виїзду за кордон не є належним та допустимим доказом, оскільки неможливо всиановити її час встановлення. А тому просять в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення представника відповідача на позовні вимоги, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити виходячи з наступного.

Із протоколу про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 28.09.2016 року вбачається, що 28.09.2016 року о 19 годині 39 хвилин в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, який слідував з України в Республіку Польща під керуванням громадянина України ОСОБА_7.

Під час здійснення митного контролю та перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пуні пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС було встановлено, що 03.09.2016 року о 14 годині 34 хвилини громадянин ОСОБА_7 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 в митному режимі «транзит».

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 13.09.2016 року. Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «VW Passat», номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 більше ніж на 10 (десять) діб.

При цьому, в протоколі зазначено, що надані позивачем документи, які стосуються ремонту автомобіля та повідомлення митного органу про неможливість вчасного вивезення транспортного засобу, доповнення до даного повідомлення, не засвідчують факт непереборної сили, а тільки засвідчують факт ремонту автомобіля.

Аналогічні факти вбачаються також і з постанови в справі про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 19.10.2016 року.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Згідно з пунктом 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України "товар" - будь-яка рухома річ, у тому числі така, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із постанови в справі про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 19.10.2016 року вбачається, що позивач перевищив встановлений строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення терміном більше ніж на 10 діб.

Із протоколу про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 28.09.2016 року вбачається, що позивач ввіз автомобіль на митну територію України 03.09.2016 року, станом на 28.09.2016 року інформація про його вивезення з митної території України була відсутня.

Однак згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, а саме такі обставини, коли внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили транспортний засіб не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення.

З акту приймання- передачі транспортного засобу від 13.09.2016 року вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_8, ОСОБА_7 склали акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу марки Volkswagen Passat, № кузова НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як вбачається з довідки вих. № 85 від 28.09.2016 року, виданої фізичною особою ОСОБА_8, автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_4, що належить ОСОБА_7 з 13.09.2016 року по 28.09.2016 року дійсно перебував на ремонті в ФОП ОСОБА_8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Із наряду-замовлення для проведення ремонту ( обслуговування) автомобілів від 13.09.2016 року, виданого фізичною особою ОСОБА_8, вбачається, що причиною звернення позивача була проблема з двигуном.

З Акту виконаних робіт № 84 від 28.09.2016 року вбачається, що у автомобілі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 зроблено монтаж-демонтаж двигуна, вартість 750, 00 грн. Автомобіль отримано з ремонту 28.09.2016 року.

Із повідомлення в. о. начальника Львівської митниці ДФС, яке отримано Львівською митницею ДФС 12.09.2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 повідомив, що транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2, ввезений ним в режимі «транзит» 03.09.2016 року не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк у зв'язку з поломкою двигуна. Крім того зазначив, що автомобіль перебуває на території України, місто Рава-Руська, вул. Грушевського.

В подальшому позивачем було надіслано в. о. начальника Львівської митниці ДФС доповнення до повідомлення від 12.09.2016 року, яке отримано Львівською митницею ДФС 23.09.2016 року, а саме про те, що його автомобіль перетранспортований на інше СТО в с. Сопошин по вулиці Туринецька, 4.

Водночас із листа № 14853/10/1370-18-02/40 від 21.09.2016 року Львівської митниці ДФС вбачається, що сама митниця вказала позивачу алгоритм його подальших дій, а саме, що йому необхідно після завершення ремонту у найкоротший термін вжити вичерпних заходів щодо доставки ввезеного ним автомобіля у пункт пропуску через державний кордон України, де надати наявні оригінали документів, що підтверджують дію та тривалість обставин непереборної сили.

Тобто позивач в 10 денний термін звернувся до найближчого митного органу та повідомив про поломку його автомобіля, а в подальшому виконував вимоги Львівської митниці ДФС, вказані в листі № 14853/10/1370-18-02/40 від 21.09.2016 року.

Відповідно до статті 458 ч. 1 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 460 MK України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму,затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 р. №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище ( замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або і нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій із товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин і непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови неможливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Судом встановлено, що транспортний засіб перебував на ремонті у зв'язку із поломкою двигуна з 13.09.2016 року по 28.09.2016 у ФОП ОСОБА_8, який відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0006569 від 30.03.2016 року здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Факт виконання робіт по ремонту двигуна підтверджується актом приймання- передачі транспортного засобу від 13.09.2016 року, нарядом-замовленням для проведення ремонту ( обслуговування) автомобілів від 13.09.2016 року, виданого фізичною особою ОСОБА_8, актом виконаних робіт № 84 від 28.09.2016 року.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до переконання, що усунення несправності в роботі двигуна автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2, яка виникла незалежно від волі особи та спричинила пошкодження транспортного засобу, потребувало певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, про що відповідача було повідомлено. Технічну несправність автомобіля підтверджено документами, виданими уповноваженою особою та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Після закінчення ремонту 28.09.2016 року, в той самий день, позивач вивіз автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 у митний пункт пропуску через державний кордон України, а в подальшому за межі України, тобто з дотриманням терміну встановленого законодавством.

Відтак, всі дії позивача щодо повідомлення митного органу у встановлений термін та своєчасне вивезення вказаного транспортного засобу (без урахування періоду ремонту) були спрямовані на запобігання порушень митних правил та з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відтак, аналізуючи подані позивачем документи та докази, відповідач дійшов хибного висновку про порушення позивачем митних правил.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А відповідачем жодним чином не доведено, що позивач як передбачено ст. 458 Митного кодексу України вчинив протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, не довів, що дії позивача були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.

Крім того суд вважає, що позивачу необхідно поновити строк для подання позовної заяви, оскільки, позивач не був присутній на розгляді справи посадовою особою митного органу, а тому строк оскарження постанови про порушення митних правил слід рахувати з дати її отримання. Оскільки така отримана 02.11.2016 року, а десятий день для подачі позову випадав на суботу, суд враховує той факт, що позивач міг подати позов на пошту ще 14.11.2016 року, тобто в перший робочий день після вихідного. Що ним і зроблено. А з врахуванням доставки позовної заяви поштою до суду, таку отримано 15.11.2016 року.

Щодо прізвища позивача, яке вказано в оскаржуваній постанові та протоколі про порушення митних правил, слід зазначити наступне.

При складанні протоколу про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 28.09.2016 року уповноважена особа зобов'язана була встановити точні дані особи, а як вбачається з паспорта громадянина України СМ 594922, який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 27.11.2003 року прізвище позивача вказано як «Мартинюк-Лотоцький».

З паспорта громадянина України для виїзду за кордон № ЕК787208 вбачається, що прізвище позивача « Мартинюк», однак на другій сторінці є особлива відмітка, що правильним прізвищем є «ОСОБА_2», яка скріплена печаткою.

Тобто уповноважена особа митного органу не в повній мірі з'ясувала дані про особу, коли складала протокол про адміністративне правопорушення, на основі якого в подальшому була винесена і постанова про порушення митних правил, що водночас може бути окремою підставою для скасування такої постанови судом, однак не є першочерговим фактором.

За таких обставин адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 7- 14, 71, 99, 121, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 19.10.2016 року.

Визнати протиправною постанову № 2079/20505/2016 в справі про порушення митних правил від 19.10.2016 року про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. ст. 470 Митного кодексу України.

Постанову в справі про порушення митних правил № 2079/20505/2016 від 19.10.2016 року про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00( вісім тисяч п'ятсот) гривень України скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, коли складення постанови у повному обсязі відкладено на строк не більше ніж 5 днів з дня закінчення розгляду справи - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р. Й. Зеліско