Справа № 200/11762/16-а(2а/200/475/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

ВСТАНОВИВ:

- скасувати рішення конкурсного комітету з визначення переможця конкурсу на автобусних маршрутах загального користування на об’єктах конкурсу маршрут №156 – переможець ПП «Зігфрід-М», маршрут №79 – переможець ПВСП СТО «Карлссон» за підсумками проведеного конкурсу на визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування, що проведений 03.11.2015 року та на всі дозвільні документи, що були видані за підсумками конкурсу з дня його проведення 03.11.2015 року;

- скасувати рішення конкурсного комітету щодо встановлення строку, на який укладаються договори з перевізником на об’єктах конкурсу, маршрутах 76, 76А, 78 та зобов’язати Департамент транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради внести зміни в договори, що видані за підсумками конкурсу від 03.11.2015 року, встановити строк дії договорів 5 років у відповідності із статтею 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ст. 53 Постанови КМУ №1081 «Про порядок проведення конкурсу» (договір №76, 76А – 100; та договір №78-098 від 25.02.2016 року);

- визнати таким, що не відповідає нормам наказу №285 від 12.04.2007 року Міністерства транспорту та зв’язку України, яким затверджено «Порядок визначення класу автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху» рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №197 від 28.05.2013 року про «Умови перевезення та організації проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Дніпропетровську» в частині прийнятих характеристик автобусів категорії М2 (клас В) за кількістю місць для сидіння, та зобов’язати Департамент транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради внести зміни у відповідності з наведеним нормативним актом.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року вказаний позов залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи повторно не прибув у судові засідання призначені на 23.09.2016 року та 11.11.2016 року.

У зв’язку з постановленням ухвали про залишення позову без розгляду ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2016 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду та ухвалою суду про скасування заходів забезпечення позову, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, а також скасувати ухвалу суду про скасування заходів забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою забезпечити адміністративний позов за заявою про забезпечення позову від 03.10.2016 року.

Апеляційні скарги фактично обґрунтовані тим, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду не встановив чи дійсно позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не встановив чи дійсно без поважних причин позивач не прибув у судове засідання. Також заявник апеляційної скарги вказує на те, що положення статті 117, 118 КАС України не дають підстав суду для скасування заходів забезпечення позову у разі залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторного неприбуття в судове засідання позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника приватного виробничо-сервісного підприємства СТО «Карлссон», перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічний припис міститься також у пункті 4 частини 1 статті 155 КАС України, яким передбачено, що позов підлягає залишенню без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторного неприбуття, без поважних причин, позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду.

Частиною першої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Відповідно до частини 3 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, судова повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Повістка у справах, для яких встановлено скорочені строки розгляду, має бути вручена у строк, достатній для прибуття до суду.

Частинами 2, 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа, яка вручає повістку, зобов'язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження отримання позивачем викликів до суду чи судових повісток з повідомленням про день, час та місце розгляду справи, слухання якої призначалося на 23.09.2016 року та 11.11.2016 року.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про виконання судом першої інстанції вимог статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повідомлення і виклику в судове засідання призначене на 11.11.2016 року 10:00 год. позивача.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частинами 1,4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду адміністративної справи у задоволенні адміністративного позову, що забезпечено в порядку цієї статті, буде відмовлено, вжиті заходи забезпечення адміністративного позову зберігаються до набрання постановою суду законної сили, якщо у ній не обумовлено інше. Після набрання постановою законної сили заходи забезпечення адміністративного позову втрачають свою силу автоматично.

Суд може одночасно з прийняттям постанови або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення адміністративного позову або заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов'язковим до виконання на всій території України.

Залежно від кола питань, вирішених через ухвалений акт, судові рішення поділяються на постанови та ухвали.

Пунктом 13 частини першої статті 3 КАС України встановлено, що ухвала - письмове або усне рішення суду в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Враховуючи те, що ухвала про залишення позову без розгляду перешкоджає подальшому розгляду справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що правило частини четвертої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України щодо підстав скасування заходів забезпечення позову може бути застосовано, за аналогією, у разі залишення адміністративного позову без розгляду (стаття 155 КАСУ) або закриття провадження в адміністративній справі (стаття 157 КАСУ).

Як вбчається з матеріалів справи, підставою для скасування заходів забезпечення позову стала наявність ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду.

Однак, враховуючи те, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду підлягає скасування, як наслідок підлягає скасуванню і ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржених ухвал суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 199, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Повний текст ухвали виготовлено 10 лютого 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко