Справа № 753/314/17
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/314/17
провадження № 2-а/753/138/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В., розглянувши в приміщенні суду в місті Києві у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та поновлення виплати призначеної пенсії, суд

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якому зазначив, що отримував пенсію призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії). З 01.04.2015 року виплата пенсії за вислугою років йому була припинена відповідно до ст.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.12.2016 року №19872/14/Б-1487 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви про поновлення раніше призначеної пенсії за вислугу років та компенсацію невиплаченої частки пенсії станом на 01.04.2015 року.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх видів пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України» т.ін.

Вказаний в п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону №213 закон щодо призначення всіх видів пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв»язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

Відповідно до вимог ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускаються звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, позивач поросив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії призначеної у травні 2007 року за вислугу років, та просив зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії на підставі Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час призначення пенсії) починаючи з грудня 2015 року.

Ухвалою суду від 30.01.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, з 01.12.2015 року по 09.07.2016 року залишено без розгляду.

Згідно ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч.4 ст.183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, надав письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Підстав для розгляду справи в судовому засіданні немає.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з травня 2007 року і отримував пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

З 01.04.2015 року виплата пенсії за вислугою років позивачу була припинена відповідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст. 47 Закону України «Загальообов»язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з діями відповідача позивач 18.11.2016 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати раніше призначеної йому пенсії за вислугу років з 01.04.2015 року.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.12.2016 року №19872/14/Б-1487 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви про поновлення раніше призначеної пенсії за вислугу років та компенсацію невиплаченої частки пенсії.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 року, тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цих Законів, не виплачуються.

Станом на 01.04.2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбаченим Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

При цьому, відповідачем не взято до уваги те, що відповідно до п.5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі Закону України «Про прокуратуру».

Вказаний в п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що виплата пенсії, призначеної позивачу в 2007 році за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк. З огляду на те, що позивач звернувся до суду 10.01.2017 року, поновлення виплати пенсії повинно здійснюватися з 10.07.2016 року.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою ст.71 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та поновлення виплати призначеної позивачу у 2007 році пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року законні і обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст.19, 21, 46, 64, 68, 126, 130 Конституції України, ст. ст. 46, 47, ч. 2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про прокуратуру» , ст. ст.2,11,71,158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та поновлення виплати призначеної пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_2 виплату з 10.07.2016 року призначеної в 2007 році пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час призначення пенсії).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня її отримання. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Л.В. Комаревцева