Справа № 263/13195/16-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кір'якова Н.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року справа №263/13195/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегії суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Компанієць І.Д., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року у справі № 263/13195/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначення пенсії за вислугу років, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя (надалі позивач, Управління) про визнання протиправним та скасування рішення № 370 від 16.05.2016 року про відмову в призначенні пенсії згідно п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязання призначити позивачу пенсію згідно п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту подання заяви з 07.12.2015 року (а.с 2-3).

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя № 370 від 16.05.2016 року, яким ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до вимог п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній станом на 07.12.2015 року, на підставі поданої останнім заяви від 07.12.2015 року.

Відповідач із вищезазначеним судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційної скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позивачу у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ним правомірно відмовлено ОСОБА_2 у підтвердженні періоду роботи з 02.12.1982 року по 14.07.1985 року, з 25.12.1989 року по 22.03.1990 року, з 05.07.1991 року по 03.08.1991 року, з 02.09.1991 року по 28.11.1991 року, з 21.05.1992 року по 11.06.1992 року, з 19.07.1994 року по 31.12.1994 року та з 01.01.1995 року по 18.10.1995 року на посаді матроса, помічника капітана, капітана, тому що в поданих позивачем документах відсутні відомості нарахування заробітної плати та є наявність тижневих курсів та відгулів, а чинним законодавством не передбачено можливість включення до пільгового стажу для призначення пенсії фактично невідпрацьованих періодів (а.с. 51).

Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, засобами електронного звязку надіслав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якій, серед іншого, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, засобами електронного звязку надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 07 грудня 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

За результатами розгляду зазначеної заяви, відповідачем, 16 травня 2016 року прийнято Рішення № 370 «Про відмову в призначенні пенсії», в обґрунтування якого Управління зазначило, що у заявника відсутній пільговий стаж. Зазначене рішення направлено позивачу разом із супровідним листом 19 травня 2016 року за вих. № 15200/03 (а.с. 12,13).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за вислугою років періоди роботи позивача з 02.12.1982 р. по 14.07.1985 р. (2 роки 7 місяців 13 днів), з 25.12.1989 р. по 22.03.1990р. (2 місяці 28 днів), з 05.07.1991 р. по 03.08.1991 р.(29 днів), з 02.09.1991 р. по 28.11.1991 р. (2 місяця 27 днів), з 21.05.1992 р. по 11.06.1992 р. (21 день), з 19.07.1994 р. по 31.12.1994 р. (5 місяців 13 днів), з 01.01.1995 р. по 18.10.1995р. (9 місяців 18 днів), а всього 4 роки 5 місяців 29 днів та момент звернення позивача до Пенсійного фонду , він (ОСОБА_2В.) набув права на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю, Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року (надалі Закон № №1788-XII).

Відповідно до ст. 52 Закону №1788-XII (в редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) передбачається, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службового - допоміжних, роз'їзних, приміського і внутрішньо міського сполучення).

Абзацом 1 пункту «д» статті 55 Закону №1788-XII встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутриміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно абз. 4 пункту «д» статті 55 Закону №1788-XII, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники окремих видів суден, професій і посад плавскладу суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості - за списком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків та після цієї дати при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами, а саме, з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З копії трудової книжки позивача БТ-І № 6252972 вбачається, у спірні періоди роботи, а саме, з 02.12.1982 року по 14.07.1985 року, з 25.12.1989 року по 22.03.1990 року, з 05.07.1991 року по 03.08.1991 року, з 02.09.1991 року по 28.11.1991 року, з 21.05.1992 року по 11.06.1992 року, з 19.07.1994 року по 31.12.1994 року та з 01.01.1995 року по 18.10.1995 року він працював у Міжколхозній виробничій базі флоту Міжобласної північно-азовської спілки риболовецьких колгоспів на наступних посадах: матрос, помічник капітана, капітан (а.с. 5-11).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637),

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до уточнюючої довідки, яка видана Міжобласною північно-азовською спілкою риболовецьких колгоспів Державного комітету рибного господарства України 30.11.2015 року за вих. № 48/а також вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працював у судах риболовецького флоту в Азово-Чорноморському басейні. У довідці також зазначено, що вона видана на підставі класифікатора морських риболовецьких судів, пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для предявлення у відділ пенсійного забезпечення для призначення пільгової пенсії (а.с. 15).

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що періоди роботи позивача з 02.12.1982 року по 14.07.1985 року, з 25.12.1989 року по 22.03.1990 року, з 05.07.1991 року по 03.08.1991 року, з 02.09.1991 року по 28.11.1991 року, з 21.05.1992 року по 11.06.1992 року, з 19.07.1994 року по 31.12.1994 року та з 01.01.1995 року по 18.10.1995 року на посаді матроса, помічника капітана, капітана неможливо підтвердити, оскільки у поданих позивачем документах відсутні відомості щодо нарахування заробітної плати.

Так, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна архівна довідка Комунальної установи «Трудовий архів м. Маріуполя» Маріупольської міської ради, в якій зазначено відомості щодо нарахування ОСОБА_2 заробітної плати Міжколхозною виробничою базою флоту за період з грудня 1982 по грудень 1985 року, але відомості зазначені лише за 1985 рік, хоча, як вбачається з копії трудової книжки позивача, він почав працювати у Міжколхозній виробничій базі флоту Міжобласної північно-азовської спілки риболовецьких колгоспів з 02 грудня 1982 року. З цього приводу у довідці зазначено, що розрахунково-платіжні відомості вищезазначеного підприємства за 1982-1984 роки на державне зберігання не передавались (а.с. 25).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено зазначення відомостей щодо нарахування заробітної плати у тому випадку, коли треба підтвердити стаж роботи на тому чи іншому підприємстві, оскільки, як вже зазначалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім цього, апелянт зазначає, у поданих позивачем документах є відомості про наявність тижневих курсів та відгулів та звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що чинним законодавством не передбачено можливість включення до пільгового стажу для призначення пенсії фактично невідпрацьованих періодів.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до архівної довідки від 24.12.2008 року № 4087, яка видана архівним відділом Маріупольської міської ради вбачається, що з 02.12.1982 року по 18.10.1995 року ОСОБА_2 працював на таких посадах: матрос, помічник капітана, капітан.

При цьому, з 02.12.1982 року матрос ПТС-45, СРТМ «Марлин»; з 02.06.1983 року помічник капітана - ПТС-45, СРТМ «Генерал Аршивцев», т/х «Трускавець», МБ «Донбасс», СРТМ «Аэлита»; з 06.07.1992 року капітан СРТМ «Голуб мира».

За час роботи мали місце: з 25.12.89 року по 22.03.90 року відгули; з 08.07.85 - тижневі курси; з 05.07.91 року по 03.08.91 року, з 02.09.91 року по 28.11.91 року, з 21.05.92 року по 11.06.92 року, з 19.07.94 року по 31.12.94 року відгули (а.с. 24).

Щодо наявності у позивача тижневих курсів, які останній проходив з 08.07.1985 року колегія суддів зазначає наступне.

Ст. 204 КЗпП України передбачено, що теоретичні заняття і виробниче навчання при підготовці нових робітників безпосередньо на виробництві шляхом індивідуального, бригадного і курсового навчання провадяться в межах робочого часу, встановленого законодавством про працю для працівників відповідних віку, професій і виробництв.

З матеріалів справи вбачається, що саме з 08 липня 1985 року позивач почав працювати на посаді 2 помічника капітана СРТМ «Аэлита», саме тому, зазначені курси необхідні були позивачу для освоєння на новій посаді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що тижневі курси є трудовим стажем, який повинен бути врахований йому (позивачу) при призначенні пенсії за вислугу років.

Щодо наявності у позивача з 25.12.89 року по 22.03.90 року, з 05.07.91 року по 03.08.91 року, з 02.09.91 року по 28.11.91 року, з 21.05.92 року по 11.06.92 року, з 19.07.94 року по 31.12.94 року відгулів, колегія суддів зазначає наступне.

Кодексом законів про працю України визначено перелік підстав, за які працівнику може бути наданий відгул.

Так, згідно ст. 72 КЗпП, робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Абзацом 3 частини 3 ст. 107 КЗпП України передбачено, що на бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відгули у період роботи ОСОБА_2 з 02.12.1982 року по 18.10.1995 року є трудовим стажем, який повинен бути врахований йому (позивачу) при призначенні пенсії за вислугу років.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за вислугою років періоди роботи позивача з 02.12.1982 р. по 14.07.1985 р. (2 роки 7 місяців 13 днів), з 25.12.1989 р. по 22.03.1990р. (2 місяці 28 днів), з 05.07.1991 р. по 03.08.1991 р.(29 днів), з 02.09.1991 р. по 28.11.1991 р. (2 місяця 27 днів), з 21.05.1992 р. по 11.06.1992 р. (21 день), з 19.07.1994 р. по 31.12.1994 р. (5 місяців 13 днів), з 01.01.1995 р. по 18.10.1995р. (9 місяців 18 днів), а всього 4 роки 5 місяців 29 днів та що загальний стаж ОСОБА_2 за вислугу років складає 26 років 8 місяців 26 днів, які дають позивачу право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону № 1788-XII.

На підставі вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2016 року у справі № 263/13195/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : Л.В. Ястребова

Судді: А.А. Блохін

ОСОБА_3