Справа № 826/24174/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року м. Київ № 826/24174/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі у складі колегії: головуючого судді Качура І.А., суддів Данилишина В.М., Келеберди В.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - Відповідач - 1), Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Відповідач - 2), в якому просить суд, з урахуванням змінених позовних вимог:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з внесення до Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 недостовірних відомостей про порушення частини 1,2,3 ст. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 2,5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року № 149, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ст.. 115 Господарського процесуального кодексу України, абзацу 3 п. 1.2. розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника май на, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, абзацу 5 ч. 5 ст. 3-1, ч. 6 ст. 3-1, ч. 2 ст. 22, абзаців 7,10,13,14 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 26, абзацу 2 ч. 2 ст. 26, ч.ч. 11,12 ст. 30, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013 року під час виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «І.С. Компані»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом № 37/10/15 від 01.10.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання № 557 від 23.09.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом № 37/10/15 від 01.10.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №557 від 23.09.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2192/5 від 03.11.2015 року про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що є арбітражним керуючим та здійснює свою діяльність на підставі Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110 від 10.07.2013 року.

З 02.09.2015 року по 04.09.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області на підставі доручення Міністерства юстиції України від 30.07.2015 року та скарги ПАТ «Фінексбанк» від 16.07.2015 року було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача, за наслідками якої складено Довідку №55-д від 04.09.2015 року та Акт №75/15 від 15.09.2015 року.

З вказаною довідкою Позивач не погодилася та 11.09.2015 року направила на адресу Відповідача - 2 свої заперечення, які, як вказує Позивач, не були прийняті до уваги, та Відповідачем-2 в подальшому складено Акт, який став підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання про накладення дисциплінарного стягнення.

01 жовтня 2015 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, на якому прийнято рішення про застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та про внесення подання до Міністерства юстиції України.

З висновками Акту перевірки та з рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих Позивач не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне:

На підставі постанови Господарського суду Донецької області від 05.07.2011 року у справі №27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», якою боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, позивача призначено ліквідатором.

З моменту призначення Позивача ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», як вказано у позові, Позивач належним чином виконувала свої обов'язки, а саме: опублікувала оголошення про визнання ТОВ «І.С. Компані» банкрутом у газеті «Голос України» №127 (5127) від 15.07.2011 року; прийняла від керівництва ТОВ «І.С. Компані» бухгалтерську та іншу документацію, а також печатку підприємства; провела інвентаризацію майна з метою формування ліквідаційної маси; закрила банківські рахунки банкрута, окрім ліквідаційного; повідомила працівників банкрута про звільнення та звільнила їх відповідно до законодавства про працю; вживала заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута; вела реєстр вимог кредиторів; провела оцінку майна банкрута та організувала аукціон з продажу майна банкрута.

При цьому, Позивач зазначає, що не мала можливості надати деякі документи, оскільки місцезнаходження банкрута ТОВ «І.С. Компані» зареєстроване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 20, офіс Позивача, як арбітражного керуючого, також знаходився у м. Донецьку, що встановлено й Довідкою № 55-д від 04.09.2015 року.

Крім того, Позивач у своєму позові зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, всі документи і штампи банкрута ТОВ «І.С. Компані» зберігалися у шафах її офісу у м. Донецьку.

14.04.2014 року у м. Донецьку та Донецькій області розпочато проведення антитерористичної операції, тому, зважаючи на загострення бойових дій та майже щоденне влучання снарядів в об'єкти, які знаходилися у безпосередній близькості до офісу та житла Позивача, задля збереження свого життя та життя своєї родини, вона була вимушена виїхати за межі території проведення АТО.

У зв'язку із великою кількістю документів, всі їх вивезти за межі м. Донецька Позивачу не вдалося, до того ж, як вказує Позивач, це було небезпечно для життя.

До теперішнього часу АТО на території м. Донецька не завершена, роботу органів державної влади, в тому числі і правоохоронних, на цій території не відновлено, що перешкоджає Позивачу повернутися до свого офісу та мати доступ до всієї документації банкрута ТОВ «І.С. Компані».

Тому, на думку Позивача, в неї з об'єктивних причин була відсутня можливість надати до ГТУЮ у Запорізькій області всі документи щодо ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані», у тому числі докази подання органам статистики і органам державної податкової служби фінансової звітності по ТОВ «І.С. Компані» за 2011-2014 роки; докази надіслання комітету кредиторів банкрута щомісячних звітів у січні-лютому 2012 року, квітні, травні, червні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2012 року, січні, лютому, березні, квітні, травні, липні, серпні, жовтні, листопаді, грудні 2013 року, січні-червні 2014 р.; докази повідомлення працівників банкрута про звільнення та їх звільнення відповідно до законодавства України про працю; докази формування ліквідаційної маси та перелік ліквідаційної маси банкрута.

Стосовно звітування перед комітетом кредиторів за період з липня 2014 року по серпень 2015 року, позивач вказує на те, що місцезнаходженням членів комітету кредиторів є м. Донецьк та м. Макіївка, на території яких, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, спочатку було утруднене, а з 22.07.2014 р. до окремої вказівки призупинено приймання або пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької області, в тому числі м. Донецьк та м. Макіївка. На даний час поштове сполучення у м. Донецьку та м. Макіївка не відновлено.

Тому, на думку Позивача, вищезазначені обставини перешкоджають направленню членам комітету кредиторів будь-якої кореспонденції, у тому числі звіту ліквідатора.

Вважає, що починаючи з липня 2014 року і до цього часу, вона з незалежних від неї причин не має можливості направляти звіти про хід ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані» на адреси членів комітету кредиторів.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що 08.07.2014 року робота Господарського суду Донецької області, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» - припинена.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 року змінена територіальна підсудність розгляду справ та визначено, що розгляд справ, підсудних Господарському суду Донецької області, здійснюється Господарським судом Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року у справі №27/165б документи та матеріали справи про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» були прийняті до провадження судом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року відновлено втрачену справу про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», але, враховуючи той факт, що поштою направляти звіти ліквідатора членам комітету кредиторів було неможливо, Позивачем подано звіт про хід ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані» безпосередньо до суду, де з ним мали можливість ознайомитися всі члени комітету кредиторів.

Вважає, що нею як ліквідатором було вжито всіх можливих заходів для виконання вимог Закону про банкрутство та належного звітування перед членами комітету кредиторів ТОВ «І.С. Компані» в умовах проведення антитерористичної операції у м. Донецьку та Донецькій області та припинення поштового сполучення.

Крім того, у позові зазначено, що на виконання вимог абзацу 13 частини 1 статті 25 Закону про банкрутство з метою виявлення майнових активів боржника позивач зверталась з відповідними запитами до банківських установ, податкових інспекцій, Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Державного комітету по земельним ресурсам Головного управління у Київській області, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, КП КОР «Обухівське БТІ», Головного управління Держкомзему у Київській області Управління Держкомзему в Обухівському районі, Головного управління Держкомзему у Донецькій області Управління Держкомзему у місті Донецьку, МРЕВ-1 ДАІ м. Донецька, КП «БТІ м. Донецька», на підтвердження свого звернення до вищевказаних органів, Позивач надала ряд документів до органу перевірки.

Також, позивач зазначила, що Законом про банкрутство не встановлено додаткових вимог відносно того, які саме заходи необхідно вживати для виявлення майна боржника та не встановлено, що крім письмового звернення до відповідних органів, потрібно вживати якихось додаткових заходів для виявлення майна боржника. Таким чином, на думку позивача, висновок, зроблений у Акті перевірки, суперечить нормам Закону про банкрутство та ґрунтується на вільному тлумаченні норм вказаного закону.

При цьому, Позивач вказує, що частина відповідей на запити залишилась на території міста Донецька, куди на даний час в неї не має доступу і тому такі відповіді на запити неможливо було надати для проведення перевірки.

У зв'язку з цим Позивач, як вона вказує у позові, повторно звернулася з відповідними запитами до Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Управління нагляду за учасниками ринку цінних паперів у Донбаському регіоні, Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг, Державної служби інтелектуальної власності, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ДП «Регістр судноплавства України», Державної авіаційної служби України, Державної реєстраційної служби України, Державної інспекції сільського господарства та Департаменту ДАІ МВС України, що підтверджується фіскальними чеками Укрпошти від 25.09.2015 р.

Також, позивач вважає, що нею було здійснено необхідні заходи щодо повідомлення заставних кредиторів про проведення аукціону.

Крім того, Позивач у своєму позові вказує на те, що на даний час господарським судом не винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута, а тому обов'язок щодо визначення місця зберігання та передачі на зберігання документів банкрута ще не настав.

Стосовно порушення ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», позивач у своєму позові вказує на те, що, на її думку, видачею довіреності на представництво інтересів в суді, арбітражний керуючий не передає свої виключні права та повноваження ліквідатора банкрута іншій особі, а лише надає їй право представляти його інтереси з певних питань.

Також, Позивач зазначає, що твердження про те, що вона, як арбітражний керуючий не організувала, не створила умови і не забезпечила отримання доставленої в установленому законодавством України порядку кореспонденції від господарського суду Запорізької області та ПАТ «Фінексбанк» за новою поштовою адресою арбітражного керуючого - 36014, м. Полтава, а/с 160, не відповідає дійсності та спростовується, зокрема, отриманими нею з а/с 160 листами від ПАТ «Фінексбанк» та від господарського суду.

При цьому, Позивач також вказує на те, що в Єдиному державному реєстрі арбітражних керуючих, доступ до якого є загальнодоступним, містяться всі необхідні дані для зв'язку з нею, як з арбітражним керуючим, а саме: поштова адреса, електрона адреса та номер мобільного телефону, тому, на думку позивача, кредитори, повідомлення яких не були їй доставлені поштою, не були позбавлені можливості направити свої повідомлення на її електрону пошту або зв'язатися з нею шляхом телефонного зв'язку.

Крім того, Позивач вказує й на те, що у зв'язку з припиненням поштового сполучення з м. Донецьком, нею була відкрита абонентська скринька спочатку з м. Полтава (а/с 160), в подальшому у м. Києві (а/с 427). Про тимчасову зміну поштової адреси Позивач повідомила всіх кредиторів, які зв'язувалися з нею за допомогою телефонного зв'язку, а також Відділ з питань банкрутства ГТУЮ у Донецькій області.

Тому, вважає, що нею були здійснені всі необхідні заходи для забезпечення отримання кореспонденції.

Також, у позові зазначено, що ухвалами господарського суду Донецької області від 27.08.2012 та від 12.02.2013 у справі №27/1656 про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» суд продовжував строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 05.01.2013 року та до 05.07.2013 р. відповідно, однак завершити у визначені судом строки ліквідаційну процедуру ТОВ «І.С. Компані» не вдалося з об'єктивних причин, у зв'язку з чим ухвалами господарського суду Донецької області від 01.10.2013 року та від 16.01.2014 року було продовжено строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до 12.11.2013 року та 26.06.2014 року відповідно.

Звіти про проведену роботу на виконання ухвал суду від 27.08.2012 року та від 12.02.2013 року, як вказує Позивач, були подані останньою безпосередньо у судових засіданнях по справі, а тому з відмітками канцелярії суду не збереглися.

Крім того, Позивач вказує на те, що затягування розгляду ліквідаційної процедури відбулося з причин, незалежних від неї, як від арбітражного керуючого, оскільки 05.01.2012 року відбувся аукціон з продажу майна ТОВ «І.С. Компані», в якому приймало участь два учасники. На аукціон було виставлено три лоти.

Переможцем аукціону по всім лотам став учасник ТОВ «Стройекономікс», представник якого сповістив про готовність придбати лоти за ціною на 10% вище від початкової. Початкова ціна була визначена на підставі звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки.

Після отримання витягів з державного земельного кадастру щодо земельних ділянок Позивач, як зазначено у позові, повідомила ТОВ «Стройекономікс» про можливість підписання договору купівлі - продажу майна ТОВ «І.С. Компані».

Однак, переможець торгів не з'явився для укладення нотаріальних договорів купівлі- продажу земельної ділянки, внаслідок чого Позивач, як ліквідатор, була вимушена звернутись до господарського суду з позовами про спонукання укласти договори. Рішенням Господарського суду Київської області від 11.03.2014 року у задоволені позову відмовлено. Ухвалами Господарського суду Київської області від 27.05.2014 року у справі № 911/1110/14 та від 04.03.2014 року у справі №905/8924/13 позовні заяви залишені без розгляду.

Як вказано у позові, у зв'язку з проведенням на території м. Донецька та Донецької області антитерористичної операції Господарський суд Донецької області, в провадженні якого перебувала справа про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», припинив здійснення правосуддя та лише 02.09.2014 року на виконання Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» Головою Вищого господарського суду України видано Розпорядження № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ», яким визначено, що розгляд господарських справ, підсудних Господарському суду Донецької області буде здійснюватися Господарським судом Запорізької області.

Як зазначає Позивач, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року у справі № 27/165б відновлено втрачену справу № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури, зобов'язано активізувати діяльність по завершенню ліквідаційної процедури та надати звіт ліквідатора у відповідності до вимог законодавства, надати у строк до 01.06.2015 року документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури, реєстр вимог кредиторів.

На виконання вимог ухвали суду, як вказує позивач, нею, як ліквідатором, було розпочато роботу щодо організації та проведення нового аукціону з продажу нерухомого майна банкрута, а саме земельної ділянки, площею 1,6799 га та двох земельних ділянок площею 1,800 га кожна.

15.07.2015 року Позивачем проведено конкурс бірж, на якому визначено організатора аукціону з продажу майна банкрута.

Однак, виконати подальші дії щодо оцінки майна, проведення аукціону та завершення ліквідаційної процедури Позивач не мала можливості, оскільки, як остання вказує у позовній заяві, ПАТ «Фінексбанк» були вчинені незаконні дії щодо позбавлення банкрута майнових активів (земельних ділянок), які підлягали продажу з аукціону.

В подальшому, як зазначено у позові, Позивачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, 03.03.2015 року між ПАТ «Фінексбанк» (заставним кредитором) та ОСОБА_3 був укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, предметом яких виступали земельні ділянки ТОВ «І.С. Компані».

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 21.05.2015 року у справі № 369/4125/15-ц у задоволенні позовних вимог ТОВ «І.С. Компані» до ОСОБА_3 та ПАТИ «Фінексбанк» про визнання недійсним договору відступлення прав за іпотечним договором - відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 до ТОВ «І.С. Компані», ПАТ «Фінексбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки - задоволено.

Однак, Позивач вказує на те, що вона, як ліквідатор ТОВ «І.С. Компані» та єдина особа, яка має повноваження представляти інтереси банкрута без довіреності та уповноважувати на вчинення будь - яких дій від імені банкрута інших осіб, не зверталася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з жодним позовом та не уповноважувала жодну особу на вчинення таких дій.

ОСОБА_4, який підписав позовну заяву, як директор ТОВ «І.С. Компані», як зазначено у позові, не є керівником товариства, не є найманим працівником та не має жодного відношення до товариства, а тому, на думку позивача, в нього відсутнє право на звернення до суду з позовом від імені товариства.

17.07.2015 року Позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані» подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та заяву про вчинення злочину до прокуратури м. Києва.

Тому, на думку Позивача, внаслідок неправомірних дій ПАТ «Фінексбанк», спрямованих на заволодіння заставним майном банкрута поза межами процедури банкрутства, позивач, як ліквідатор, вимушена вживати заходи щодо повернення цього майна з метою належного завершення ліквідаційної процедури та захисту інтересів всіх кредиторів.

Позивач вважає, що її вини у затягуванні строків проведення ліквідаційної процедури не має.

Також, Позивач вказує на те, що при розгляді Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих питання щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності, комісія не врахувала ступінь її вини, як арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого проступку, не з'ясувала, чи застосовувалися до Позивача раніше дисциплінарні стягнення, а тому, на думку позивача, рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом № 37/10/15 від 01.10.2015 року підлягає скасуванню.

Крім того, у позові зазначено, що ГТУЮ у Запорізькій області під час проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, не було враховано особливостей здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території місцезнаходження боржника та не враховано неможливість надання Позивачем частини документів, необхідних для проведення перевірки з незалежних від Позивача причин, що, на думку позивача, свідчить про формальний підхід комісії під час проведення перевірки та складання Акту перевірки.

Також, Позивач вказує на те, що Дисциплінарною комісією безпідставно не прийняті до уваги її доводи, як арбітражного керуючого, внаслідок чого незаконно винесено рішення про застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2015 року відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

Під час розгляду справи позивач змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у письмових запереченнях проти позову.

До судового засідання не з`явився представник відповідача 2, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. Відповідно до наданих письмових заперечень, позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні за згодою позивача, представника відповідача 1, з урахуванням неявки представника відповідача 2 без поважних причин, ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача 1, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2013 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110.

Постановою Господарського суду Донецької області від 05.07.2011 року у справі №27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_1

Ліквідаційна процедура у справі про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» здійснюється у відповідності до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 14.05.1992 №2344-ХІІ зі змінами та доповненнями, в редакції, що діяла до 19.01.2013року.

20 липня 2015 року до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Фінексбанк» на належне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1, як ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «І.С. Компані», покладених на неї повноважень, що підтверджується наданою суду копією скарги ПАТ «Фінексбанк» за вх.. №19779-0-26-15 від 20.07.2015 року.

За результатами розгляду вказаної скарги Міністерство юстиції України доручило Головного територіальному управління юстиції у Запорізькій області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання інею повноважень ліквідатора ТОВ «І.С. Компані» з питань, викладених у зверненні ПАТ «Фінексбанк». (Лист Міністерства юстиції від 30.07.2015 року №19779-0-26-15/13.0.2, отриманий ГТУЮ у Запорізькій області 06.08.2015 року за вх. № 4493-1-04).

Як вбачається з наданої суду копії Доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 13.08.2015 року № 13-41/9359, строк проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 встановлений у період з 02.09.2015 року по 04.09.2015 року включно, також видане посвідчення на проведення перевірки від 13.08.2015 року № 79-1.

13 серпня 2015 року Головним територіальним управління юстиції у Запорізькій області складено повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 79-2, відповідно до якого, ОСОБА_1 повідомлено про проведення перевірки, а також запропоновано у строк не пізніше 11 години 00 хвилин 02.09.2015 року надати особисто або через уповноваженого представника (за довіреністю) вмотивовані письмові пояснення на питання, включені до предмету перевірки, з врахуванням скарги ПАТ «Фінексбанк» від 16.07.2015 року № 1088/25 та копії документів, перелік яких наданий у повідомленні.

14.08.2015 року вищевказані посвідчення та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки були направлені на електрону адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1

02 вересня 2015 року представником Позивача комісії з проведення перевірки надані письмові пояснення Арбітражного керуючого ОСОБА_1 та копії документів.

З вказаних письмових пояснень Позивача вбачається, що остання не погоджується з доводами, викладеними у скарзі ПАТ «Фінексбанк», а також зазначає, що надати усі необхідні документи не має можливості через те, що вони знаходилися у м. Донецьку, на території якого проводиться антитерористична операція, за місцезнаходження її офісу та на теперішній час їй не відомо, чи є вцілілими ці документи.

За результатами проведеної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області складено Довідку від 04.09.2015 року №55-д про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 за період з 05.07.2011 року по 01.09.2015 року. Вказана довідка була направлена на електрону адресу Позивача 07.09.2015 року.

Не погодившись з результатами проведеної перевірки, як було встановлено у судовому засіданні, Позивачем на адресу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надано відповідні заперечення на вказану довідку, які надійшли на адресу Відповідача 2 15.09.2015 року за вх.. №13.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, на підставі Довідки № 55-д від 04.09.2015 року, Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області складено Акт позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.09.2015 року № 75/15, згідно з висновками якого комісією були встановлені наступні порушення:

Порушення, які підлягають усуненню та як зазначено у Акті для усунення яких буде винесено розпорядження.

Частини 1,2,3 ст. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2,5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2000 року № 419 (із змінами та доповненнями). Арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надано доказів подання органам статистики і органам державної податкової служби фінансової звітності по ТОВ «І.С. Компані» за 2011,2012,2013 та 2014 роки.

Частини 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий не подавала (не надсилала) комітету кредиторів банкрута щомісячні звіти у січні - лютому 2012 року; квітні, травні, червні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2012 року; січні, лютому, березні, квітні, травні, липні, серпні, жовтні, листопаді, грудні 2013 року; січні - грудні 2014 року та січні - серпні 2015 року.

Абзацу 13 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 не виявила всіх активів банкрута під час здійснення процедури ліквідації ТОВ «І.С. Компані», а саме, ліквідатором не з`ясована наявність (відсутність) у ТОВ «І.С. Компані»: автомобільного транспорту (ДАІ УМВСУ в м. Києві), нерухомого майна (Реєстраційна служба Донецької області), об`єктів права інтелектуальної власності (Державна служба інтелектуальної власності), цінних паперів (Національна комісія з цінних паперів і фондового ринку), технологічних транспортних засобів (Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки), об`єктів цивільного захисту населення (Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи), сільськогосподарської техніки (Державної інспекції державного технічного нагляду), морського та річного транспорту (Регістр судноплавства України), наявність або відсутність виконавчих проваджень, де стягувачем є банкрут (Державна виконавча служба), цивільних повітряних суден (Департамент льотної придатності авіаційної служби України), частки, яка належить банкруту у спільному майні (Реєстраційна служба).

Абзацу 7 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 26, абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 не надала доказів формування ліквідаційної маси та перелік ліквідаційної маси банкрута, підписаний арбітражним керуючим ОСОБА_1

Абзацу 5 ч. 5 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражним керуючим не надано доказів направлення ПАТ «Фінексбанк» повідомлення про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Абзацу 10 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надано доказів повідомлення працівників банкрута про звільнення та їх звільнення відповідно до законодавства України про працю.

Абзацу 14 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надано доказів передачі на зберігання документів банкрута, які відповідно до нормативно - правових документів підлягають обов`язковому зберіганню.

Частини 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Довіреністю від 03.03.2015 року, виданою ТОВ «І.С. Компані» в особі ОСОБА_1 надано право ОСОБА_6 укладати мирову угоду, що свідчить про передання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень, які вона повинна здійснювати особисто, іншій особі.

Абзацу 3 п. 1.2 розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.03.2013 року за № 431/22963. За наявності обставин, що призвели до призупинення приймання й пересилання поштових відправлень за поштовою адресою місцезнаходження офісу арбітражного керуючого у м. Донецьку, арбітражний керуючий не організувала, не створила умови і не забезпечила отримання їй в установленому законодавством порядку кореспонденції від Господарського суду Запорізької області і ПАТ «Фінексбанк» за новою поштовою адресою арбітражного керуючого - 36014, м. Полтава, а/с 160.

Крім того, за результатами перевірки в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 виявлені грубі порушення законодавства про банкрутство, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, а саме:

Частини 5 ст. 124 Конституції України, частини 1 ст. 4-5, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, ч. 12 ст. 30, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зі змінами та доповненнями, в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 не виконала ухвали Господарського суду Донецької області від 27.08.2012 року, 12.02.2012 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року у справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», що призвело до затягування ліквідаційної процедури, перешкоджає нормальній роботі суду та свідчить про неповагу до суду;

Частини 2 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року. Ліквідатором ОСОБА_1 безпідставно не дотримано строк проведення ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані», ліквідаційна процедура банкрута не завершена.

17 вересня 2015 року за вих.. №13-04/11037 Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області на адресу Департаменту з питань нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України була направлена пропозиція про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Директором Департаменту з питань нотаріату та банкрутства 23 вересня 2015 року внесено Подання № 557 до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. Засідання комісії, до порядку денного якого включено питання щодо розгляду подання, призначено на 07.10.2015 року о 10 годині 00 хвилин, про що свідчить надана суду копія повідомлення, адресованого арбітражному керуючому ОСОБА_1 щодо участі у засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 23.09.2015 року за вих.. № 2751/13.2-33-15.

Як вбачається з наданої суду копії Протоколу № 37/10/15 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 01.10.2015 року, до порядку денного засідання комісії включено питання щодо розгляду подання № 557 від 23.09.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.09.2015 року № 13-04/11037.

За результатами засідання комісією прийнято рішення (одноголосно):

Застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання № 557 від 23.09.2015 року.

Внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Рекомендувати Департаменту з питань нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва № 1110 від 10.07.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Рекомендувати Департаменту з питань нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України повідомити про прийняте рішення арбітражного керуючого ОСОБА_1, Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, заявника.

У відповідності до наданої суду копії Наказу Міністерства юстиції України від 03.11.2015 року № 2192/5, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110 від 10.07.2013 року, видане ОСОБА_1 - анульовано. Департаменту з питань нотаріату та банкрутства наказано забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

У відповідності до вимог ст.. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 108 того ж Закону дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Частинами 1 та 2 ст. 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та або визнання його банкрутом» передбачено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

У відповідності до п.п. 2.1-2.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року № 1284/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за №1113/23645 (далі - Порядок), контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Абзацом 3 п. 2.6. того ж Порядку передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Згідно з абз. 2 п. 2.11 Порядку предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки.

У відповідності до п. 3.1 Порядку у разі необхідності з'ясування питань, які входять до предмета перевірки та з'ясування яких потребує вжиття заходів (обстеження території боржника (банкрута), отримання додаткових документів тощо) на території іншої, ніж місце проведення перевірки, територіально-адміністративної одиниці, звернутись до відповідного територіального органу з питань банкрутства для здійснення ним відповідних заходів.

У перший день перевірки арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії документи у спосіб, встановлений у повідомленні про проведення перевірки, та пояснення щодо предмета перевірки. (п. 4.3 Порядку)

Пунктом 4.5 Порядку передбачено, що у разі необхідності з'ясування під час проведення перевірки питань, які входять до предмета перевірки та з'ясування яких потребує вжиття заходів (обстеження території боржника (банкрута), отримання додаткових документів тощо) на території іншої, ніж місце проведення перевірки, територіально-адміністративної одиниці, голова комісії може звернутись до відповідного територіального органу з питань банкрутства для здійснення ним відповідних заходів. Таке звернення є обов'язковим до виконання територіальним органом з питань банкрутства у строки, визначені у зверненні.

Згідно з абз. 6 п. 7.1 Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Пунктами 7.4, 7.5, 7.6.2 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року № 1284/5,дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

На арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

У відповідності до абз. 2 п. 4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 року №181/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.01.2013 року за № 112/22644 (далі - Положення), Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

Пунктом 15 Положення передбачено, що на засідання Комісії, на якому буде розглянуто подання про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, запрошується арбітражний керуючий, стосовно якого розглядається таке питання, який має право давати додаткові пояснення по суті питання.

Як вбачається з п. 23 Положення розгляд заяв, скарг щодо діяльності арбітражного керуючого, подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, матеріали перевірки структурного підрозділу щодо оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражного керуючого, на засіданні Комісії починається із заслуховування доповіді члена Комісії, який попередньо за дорученням голови Комісії вивчав такі заяву, скаргу, подання, матеріали перевірки, після чого заслуховуються присутні на засіданні Комісії інші її члени, арбітражний керуючий, заявник та скаржник, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи.

Згідно з п. 24 Положення під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Пунктом 25 Положення передбачено, що за результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю тощо.

Відповідно до п. 28 Положення структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у п'ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Частиною 2 ст. 11 того ж Закону передбачено, що Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підприємства зобов'язані подавати квартальну та річну фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Органам виконавчої влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства. Термін подання фінансової звітності встановлюється Кабінетом Міністрів України, а для банків - Національним банком України.

Як було встановлено у судовому засіданні під час проведення перевірки, комісією виявлено порушення Позивачем ч.ч. 1,2,3 ст.. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також порушення п.п. 2,5 Порядку подання фінансової звітності.

При цьому, як вбачається з наданої суду копії письмових пояснень ОСОБА_1 до комісії, яка проводила позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача, як арбітражного керуючого, заперечень на довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, Позивач, як ліквідатор ТОВ «І.С. Компані» надавала пояснення щодо того, що нею було подано податкову звітність, «однак, як свідчить Лист ДПІ у Печерському районі м. Києва від 09.11.2011 року через визначення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ліквідатора ТОВ «І.С. Компані» саме як голови ліквідаційної комісії, а не керівника, така звітність не може бути прийнятою», в той же час, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не мала змоги надати комісії докази подання органам статистики і органам державної податкової служби фінансової звітності по ТОВ "І.С. Компані" за 2011,2012,2013 та 2014 роки через те, що місцезнаходження банкрута зареєстровано за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 20, її офіс, як арбітражного керуючого, знаходиться також у м. Донецьк, на території якого з 14.04.2014 року проводиться антитерористична операція, а усі документи, печатки і штампи банкрута ТОВ «І.С. Компані» згідно з вимогами чинного законодавства зберігалися у шафах офісу Позивача у м. Донецьку.

За таких обставин, суд вважає, що висновок комісії згідно з Актом позапланової перевірки невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 в частині встановлення порушення Позивачем вимог ч.ч. 1,2,3 ст.. 8, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2,5 Порядку подання фінансової звітності та не надання останньою доказів подання органам статистики і органам державної податкової служби фінансової звітності по ТОВ «І.С. Компані» за 2011-2014 роки, є правомірним та таким, що відповідає дійсності, оскільки Позивач, як ліквідатор ТОВ «І.С. Компані» не надала вмотивованих пояснень комісії з цього приводу, а посилання на неможливість надання таких доказів через проведення на території м. Донецьку антитерористичної операції під час звернення до суду з вказаним позовом, суд розцінює як спробу з боку Позивача уникнути відповідальності за встановлене порушення.

При цьому, слід зазначити, що вказане порушення визнано комісією таким, що може бути усунено.

Стосовно встановлення порушення Позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані» вимог ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, якою передбачено, що ліквідатор не рідше одного разу на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів, суд встановив наступне:

Як вбачається з наданої суду копії Довідки № 55-д про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, представником арбітражного керуючого ОСОБА_1 на перевірку надано: - копію протоколу загальних зборів кредиторів №1 від 10.06.2011 року, відповідно до якого до комітету кредиторів було вибрано три члена: ТОВ «Краєвид», ТОВ «АМП Фінанс», ТОВ «Фінансова компанія Кросс Капітал»; копію протоколу зборів комітету кредиторів №1 від 23.06.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №2 від 23.08.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №3 від 26.09.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №4 від 27.10.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №5 від 22.11.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №6 від 27.12.2011 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №7 від 11.04.2012 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №8 від 14.08.2012 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №9 від 15.01.2013 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №10 від 23.06.2013 року; копію протоколу зборів комітету кредиторів №11 від 26.09.2013 року, однак щомісячних звітів ліквідатора комітету кредиторів банкрута за січень - лютий 2012 року, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2013 року, січень - грудень 2014 року, січень - серпень 2015 року ОСОБА_1 надано не було.

Зі змісту письмових заперечень ОСОБА_1 на Довідку вбачається, що остання звітує перед кредиторами шляхом телефонного зв`язку, через відсутність можливості звітувати письмово, оскільки місцезнаходження кредиторів є зона проведення АТО, однак будь - яких доказів щодо звітування перед комітетом кредиторів шляхом телефонного зв`язку ОСОБА_1 ані комісії під час проведення перевірки, ані суду на момент звернення з вказаним позовом також надано не було, а тому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо поважності причин ненадання та не можливості надання таких документів.

При цьому, зі змісту Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 вбачається, що вказане порушення вимог законодавства є таким, що може бути усунено.

У відповідності до абзацу 13 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно з Актом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 комісією встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 не виявила всіх активів банкрута під час здійснення процедури ліквідації ТОВ «І.С. Компані», а саме, ліквідатором не з`ясована наявність (відсутність) у ТОВ «І.С. Компані»: автомобільного транспорту (ДАІ УМВСУ в м. Києві), нерухомого майна (Реєстраційна служба Донецької області), об`єктів права інтелектуальної власності (Державна служба інтелектуальної власності), цінних паперів (Національна комісія з цінних паперів і фондового ринку), технологічних транспортних засобів (Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки), об`єктів цивільного захисту населення (Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи), сільськогосподарської техніки (Державної інспекції державного технічного нагляду), морського та річного транспорту (Регістр судноплавства України), наявність або відсутність виконавчих проваджень, де стягувачем є банкрут (Державна виконавча служба), цивільних повітряних суден (Департамент льотної придатності авіаційної служби України), частки, яка належить банкруту у спільному майні (Реєстраційна служба).

З наданої суду копії Довідки № 55-д вбачається, що представником ОСОБА_1 на розгляд комісії частково надані документи на підтвердження вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, яке перебуває у володінні третіх осіб, тобто позивачем вчинялися заходи, спрямовані на виявлення майна банкрута.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Законом не встановлено додаткових вимог щодо того, які саме заходи необхідно вживати для виявлення майна банкрута, а тому висновок комісії, викладений у Довідці № 55-д та у Акті № 75/15 щодо порушення Позивачем абзацу 13 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року ґрунтується на вільному тлумаченні комісією норм вказаного закону, до того ж, вказане порушення визнано комісією таким, що підлягає усуненню.

У відповідності до абзацу 7 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Частиною 1 та абзацом 2 ч. 2 ст. 26 того ж Закону передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

З аналізу вказаних норм Закону вбачається, що ліквідаційна маса складається з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури тощо.

У судовому засіданні встановлено, що Позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані» вживалися заходи щодо виявлення майна банкрута, також встановлено, що під час перевірки комісією зроблений висновок щодо того, що Арбітражним керуючим ОСОБА_1 прийнято до свого відання майно банкрута.

Суд звертає увагу, що Указом Президента України № 405/2014 з 14.04.2014 року на території міста Донецька, де знаходиться офіс арбітражного керуючого ОСОБА_1, проводиться антитерористична операція.

У зв`язку з чим, з 08.07.2014 року Господарський суд Донецької області припинив свою роботу, матеріали справи про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» втрачені.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року відновлено втрачену справу № 27/165б та визнано, що наданих документів для відновлення справи достатньо.

Тому, суд приходить до висновку, що представником Арбітражного керуючого ОСОБА_1 не подано комісії під час проведення перевірки доказів формування Позивачем ліквідаційної маси банкрута та переліку ліквідаційної маси, підписаного арбітражним керуючим ОСОБА_1, з поважних причин.

Відповідно до норм ст.. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, законодавцем врегульовано питання щодо черговості задоволення вимог кредиторів, а тому посилання на порушення Позивачем під час здійснення ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані» абз. 5 ч. 5 ст. 31 цього Закону в частині не надання останньою доказів направлення ПАТ «Фінексбанк» повідомлення про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням є безпідставними, оскільки частина 5 статті 31 Закону взагалі не містить абзацу 5, а лише встановлює, що вимоги, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не розглядаються і вважаються погашеними.

Вказане порушення встановлене Актом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 № 75/15. (арк. 5 Акту)

Також, суд не приймає до уваги твердження абз. 10 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2015 року, оскільки у судовому засіданні встановлено, що представником ОСОБА_1 комісії для проведення перевірки було надано разом з поясненнями копію Розпорядження ліквідатора №1 від 06.07.2011 року ТОВ «І.С. Компані» по справі № 27/165б, відповідно до якого, як зазначено в поясненнях, Позивачем, як ліквідатором було попереджено співробітників підприємства про майбутнє звільнення в зв`язку з ліквідацією підприємства (згідно п. 1 ст. 40 КЗпП - за 2 місяці), при цьому, під час проведення перевірки вказані обставини комісією прийняті до уваги не були.

Згідно з п. 2.17 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) проведення перевірки може бути продовжено понад строки, зазначені в пункті 2.4 цього розділу, за рішенням органу контролю, оформленим відповідним наказом, виключно у виняткових випадках, якщо для проведення перевірки необхідно отримати в інших фізичних чи юридичних осіб додаткову інформацію, без отримання якої завершення проведення перевірки є неможливим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що комісією під час проведення позапланової невиїзної перевірки передчасно було зроблено висновок щодо порушення ОСОБА_1 абз. 10 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки Позивач через свого представника надала докази того, що нею було повідомлено працівників ТОВ «І.С. Компані» про майбутнє звернення у відповідності до вимог законодавства України про працю, а комісія, в свою чергу, зважаючи на те, що Позивачем було проінформовано комісію про відсутність деяких документів, у зв`язку проведенням за місцезнаходженням офісу у м. Донецьку, де залишилися документи, антитерористичної операції, користуючись своїм правом щодо продовження строків проведення перевірки, мала можливість витребувати додаткову інформацію щодо звільнення працівників ТОВ «І.С. Компані» у відповідних державних установах, оскільки, без отримання такої інформації встановити наявність або відсутність порушення Позивача в частині звільнення працівників підприємства - банкрута є неможливим.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 25 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню.

Однак, зі змісту Довідки № 55-д та Акту № 75/15 не вбачається, що які саме документи банкрута не були передані ліквідатором ОСОБА_1 та норми яких саме нормативно - правових актів, при цьому, були нею порушені.

Тому, суд вважає, що при встановленні цього порушення з боку ОСОБА_1, як ліквідатора ТОВ «І.С. Компані» комісією не з'ясовано у повному обсязі обставин справи та не надано належної оцінки, а висновок комісії з цього приводу носить формальний характер.

Щодо встановленого комісією порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, суд встановив наступне:

Згідно з ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Комісією у Довідці №55-д та у Акті № 75/15 зазначено, що Позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані» 03.03.2015 року видано довіреність на ім'я ОСОБА_6 з правом укладати мирову угоду, що, на думку комісії, свідчить про передання арбітражним керуючим повноважень, які вона повинна здійснювати особисто, іншій особі.

З такою позицією комісії суд не може погодитися, оскільки вказаною нормою Закону не встановлено заборони щодо видання довіреності ліквідатором боржника на ім'я іншої особи, крім того, чинним законодавством України також не заборонено надання права представляти інтереси ліквідатора з певних питань іншим особам.

Видача довіреності ОСОБА_6 на право укладати мирову угоду в інтересах ТОВ «І.С. Компані» в особі ОСОБА_1 жодним чином не порушує вимоги законодавства України, у тому числі ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, а тому висновок комісії з цього приводу є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах законодавства України.

У відповідності до абзацу 3 п. 1.2 Розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.03.2013 року за № 431/22963, арбітражний керуючий повинен: забезпечити отримання доставленої йому в установленому законодавством порядку кореспонденції із застосуванням електронного цифрового підпису та за наданою ним у встановленому законодавством порядку до головного територіального управління юстиції поштовою адресою місцезнаходження офісу, номером телефону, факсу та адресою електронної пошти.

У Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України містяться відомості про арбітражного керуючого ОСОБА_1, у тому числі відомості про поштову адресу місцезнаходження офісу (м. Донецьк, пр.. Дзержинського, 2а/69), номер телефону 050-908-22-69 та адреса електронної пошти: , вказані відомості перебувають у загальному доступі.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року на території м. Донецька проводиться антитерористична операція.

Поштове сполучення з м. Донецьком з 2014 року у зв'язку з проведенням на території міста антитерористичної операції припинено. Вказана обставина є загальновідомою та не потребує доказування, тому забезпечити отримання доставленої кореспонденції за поштовою адресою місцезнаходження офісу ОСОБА_1 з поважних та неналежних від неї причин не мала можливості.

Також, слід зазначити, що номер телефону та адреса електронної пошти арбітражного керуючого ОСОБА_1 не змінювалася, проти чого не заперечували сторони у судовому засіданні.

При цьому, як вбачається з наданих суду документів, Позивач 01.08.2015 року повідомила Відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну поштової адреси для листування, а також вбачається, що ПАТ «Фінексбанк» направляв на поштову адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1: 36014, м. Полтава, а/с 160 поштову кореспонденцію, яка отримувалася Позивачем, про що свідчать надані суду копії поштових конвертів.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що поштова кореспонденція від Господарського суду Запорізької області також отримувалася Позивачем та була відома Господарському суду.

Тому, суд приходить до висновку, що твердження комісії в частині порушення ОСОБА_1 Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5 не відповідають дійсності та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Стосовно порушення Позивачем вимог ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ст.. 115 ГПК України, ч. 12 ст. 30, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, як зазначено у Довідці № 55-д та у Акті №75/15 в частині того, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 не виконані ухвали Господарського суду Донецької області від 27.08.2012 року, від 12.02.2012 року та ухвала господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року у справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані», що призвело до затягування ліквідаційної процедури банкрута, перешкоджає нормальній роботі суду та свідчить про неповагу до суду, суд зазначає наступне:

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 4-5 ГПК України Господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ч. 12 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, ліквідатор зобов'язаний на вимогу господарського суду або державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Частиною 1 ст. 32 того ж Закону передбачено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Ліквідатор повідомляє державний орган з питань банкрутства про завершення ліквідаційної процедури.

У відповідності до наданої суду копії ухвали Господарського суду Донецької області від 27.08.2012 року, за клопотанням арбітражного керуючого ОСОБА_1 продовжено строк ліквідаційної процедури по справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» м. Донецьк та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_1 до 05.01.2013 року. Зобов`язано ліквідатора по закінченні встановленого строку ліквідаційної процедури представити суду звіт про проведену роботу та документи, передбачені ст.. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що в матеріалах справах, а також у доданих Відповідачами копіях документів відсутня копія ухвали Господарського суду Донецької області від 12.02.2012 року, в той же час, наявна копія ухвали Господарського суду Донецької області від 12.02.2013 року, відповідно до якої строк ліквідаційної процедури по справі № 27/165б про банкрутство ТОВ «І.С. Компані» м. Донецьк та повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_1 продовжено до 05.07.2013 року.

Також, слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.10.2013 року продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані» та повноважень ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_1 до 12.11.2013 року, а ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2014 року - до 26.06.2014 року.

Як вже було зазначено, Указом Президента України від 13.04.2014 року № 405/2014 з 14.04.2014 року на території м. Донецька оголошення про початок проведення антитерористичної операції, а тому, суд приходить до висновку, що Позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані», з урахуванням того, що місцезнаходження ТОВ «І.С. Компані» також є м. Донецьк, з поважних причин не виконано вимоги, встановлені ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2014 року та ліквідаційна процедура не закінчена в строк до 26.06.2014 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що комісією під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 вибірково було розглянуто питання щодо порушення останньою вимог, викладених в ухвалах Господарського суду Донецької області та не було прийнято до уваги, з невідомих суду причин, факт наявності ще двох ухвал суду, якими клопотання Позивача, як ліквідатора ТОВ «І.С. Компані», про продовження строк ліквідаційної процедури та її повноважень визнано обґрунтованими та задоволено.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що Позивачем на підтвердження поважності причин не завершення ліквідаційної процедури в строк до 01.06.2015 року та не надання Господарському суду Запорізької області звіту ліквідатора, були надані пояснення разом з відповідними документами, які на думку Позивача, перешкоджають завершенню ліквідаційної процедури, а саме: Позивачем розпочато роботу щодо організації та проведення нового аукціону з продажу нерухомого майна банкрута, проведено конкурс бірж, на якому визначено організатора аукціону з продажу майна ТОВ «І.С. Компані», однак виконати подальші дії щодо оцінки майна, проведення аукціону та завершення ліквідаційної комісії ОСОБА_1 не мала можливості через незаконні дії ПАТ «Фінексбанк» в частині позбавлення банкрута майнових активів (земельних ділянок), які підлягали продажу на аукціоні.

Вказані обставини, як встановлено у судовому засіданні, не були ретельно досліджені комісією під час проведення перевірки діяльності Позивача та їм не була надана відповідна оцінка, а тому висновок комісії щодо затягування Позивачем, як ліквідатором ТОВ «І.С. Компані» ліквідаційної комісії є передчасним.

Крім того, у відповідності до вимог чинного законодавства України, факт не виконання судових рішень, у тому числі ухвал суду, повинен бути підтвердженим відповідними доказами, а саме: у відповідності до приписів статті 382 КК України за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню передбачена кримінальна відповідальність. Таких доказів, Відповідачами суду надано не було.

Також, суд звертає увагу на той факт, що підтвердження висновкам, викладеним у Довідці № 55-д та Акті №75/15 щодо того, що внаслідок дій Позивача мало місце перешкоджання нормальній роботі суду, Відповідачами під час розгляду справи суду надано не було, при цьому, комісією не уточнено у чому саме полягало порушення з боку Позивача, що призвело до перешкоджання нормальної роботи суду.

У відповідності до норм ст.. 185-3 КУпАП Неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Тобто, з аналізу вказаної норми Закону, слід дійти до висновку, що неповага до суду виражається у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само у вчиненні будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил саме під час проведення судового засідання або перебування особи у залі суду.

А тому посилання комісії під час проведення перевірки щодо того, що своїми діями під час здійснення нею повноважень ліквідатора ТОВ «І.С. Компані» проявила неповагу до суду є безпідставними та такими, що взагалі не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України.

Крім того, частиною 2 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року передбачено, що строк ліквідаційної процедури не може перевищувати дванадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.

У судовому засіданні було встановлено, що під час проведення перевірки діяльності Позивача, а також надання висновку щодо безпідставного не дотримання останньою строків проведення ліквідаційної процедури ТОВ «І.С. Компані» комісією не було в достатній мірі перевірено усі обставини справи та не було ретельно з'ясовано причини тривалості не завершення ліквідаційної процедури, а тому висновок комісії щодо безпідставного не дотримання Позивачем, яке ліквідатором ТОВ «І.С. Компані» строків проведення ліквідаційної процедури є передчасним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі по справі, як суб'єкти владних повноважень, виконали покладений на них обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Відповідачами не доведено під час розгляду справи факту грубого порушення ОСОБА_1 під час здійснення нею повноважень ліквідатора ТОВ «І.С. Компані» прав та інтересів кредиторів банкрута, а також з урахуванням того, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року, відповідно до якої судом встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 виконує повноваження ліквідатора ТОВ «І.С. Компані», позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на відсутність правових підстав для застосування відповідного виду дисциплінарного стягнення до позивача, а прийнятий на підставі рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 01.10.2015 року № 37/10/15, Наказ Міністерства юстиції України від 03 листопада 2015 року № 2192/5, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110 від 10.07.2013 року, видане ОСОБА_1, підлягає скасуванню, який такий, що прийнятий на підставі протиправного та безпідставного рішення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору, а саме: з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 473,70 грн. та з Міністерства юстиції України - 960,90 грн.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Арбітражного керуючого ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з внесення до Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.09.2015 року № 75/15 недостовірних відомостей про порушення ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ст.. 115 Господарського процесуального кодексу України, абзацу 3 п. 1.2. розділу ІІІ Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 року № 447/5, ч. 6 ст. 3-1, ч. 2 ст. 22, абзаців 7,10,13,14 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 26, абзацу 2 ч. 2 ст. 26, ч. 12 ст. 30, абз. 5 ч. 5 ст. 31, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діяла до 19.01.2013 року під час виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «І.С. Компані».

Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене протоколом № 37/10/15 від 01.10.2015 року в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання № 557 від 23.09.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2192/5 від 03.11.2015 року, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1110 від 10.07.2013 року, видане ОСОБА_1.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 за рахунок державних асигнувань судовий збір у розмірі 473 (чотириста сімдесят три) гривані 70 копійок.

Стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 за рахунок державних асигнувань судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 90 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя І.А. Качур

Судді В.М. Данилишин

В. І. Келеберда