Справа № 376/180/17-а
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/180/17-а
Провадження № 2-а/376/50/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Клочка В.М.,

при секретарі - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної Служби України в особі Сквирського районного відділу Управління міграційної служби України в Київській області до громадянина Грузії: ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на Україні та примусове видворення з України,-

В С Т А Н О В И В :

25.01.2017 до Сквирського районного суду Київської області був поданий адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в особі Сквирського районного відділу Управління міграційної служби України в Київській області до громадянина Грузії: ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на Україні та примусове видворення з України. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 січня 2017 року під час проведення цільових профілактичних заходів нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в с. Великополовецьке Сквирського району Київської області, по вул. Садовій робітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Київській області був виявлений громадянин Грузії, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на невизначений термін.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлений позов та викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на те що на території України перебує з 1991 року, адміністративних та кримінальних проступків не скоював, працює у приватних осіб по разових угодах, не має можливості добровільно виїхати до Грузії у зв'язку з браком коштів.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який назвався громадянином Грузії, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на території України без будь-яких документів, які б посвідчували його особу громадянина.

З пояснень відповідача також встановлено, що він перебував в України без реєстрації, що він не має постійного місця проживання, роботи та джерела доходів, родинних зв'язків, а також достатнього фінансового забезпечення його проживання в Україні та для виїзду за межі України, а також документів, які б надавали йому таке право.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

За змістом ч.4 ст.4 Закону іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.21 Закону в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно з вимогами ч.2,3 ст.25 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Відповідно до ч. 1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до вимог ч.4 вказаної статті іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні в тому числі адміністративні справи щодо: примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України;

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд, враховуючи, що відповідач не має документів, які підтверджують його особу, він підлягає затриманню з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення. При цьому суд враховує, що затримання відповідача на строк до шести місяців вважає достатнім для ідентифікації та примусового видворення відповідача, та що такий строк не перевищує строки, визначені ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Суд враховує, що за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах передбачених ст.183-7 КАС України, в тому числі про затримання з метою ідентифікації, судовий збір не сплачується.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову: про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,86,160-163, 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України в особі Сквирського районного відділу Управління міграційної служби України в Київській області до громадянина Грузії: ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на Україні та примусове видворення з України - задовольнити повністю.

Затримати з метою ідентифікації громадянина громадянина Грузії: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з утриманням його в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (адреса: 15044, Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Розсудів, вул. Лісна, 5) на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як шість місяців

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд в п'ятиденний строк з дня її проголошення. Оскарження постанови на зупиняє її виконання.

Суддя :