Справа № 521/42/17
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №521/42/17
Провадження №2-а/521/114/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві, капрала поліції Вебер С.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві, капрала поліції Вебер С.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275від 26.12.2016 року, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, а також закрити відносно неї провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у діях позивачки події та складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, щоу мотивувальній частині постанови поліцейський встановив, що 26.12.2016 року о 14 годині 30 хвилин, позивачка керуючи автомобілем марки «Hyundai Elantra» д/н НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» 120 км., Миколаївський район, здійснила перетин суцільної лінії, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушила вимоги дорожньої розмітки п.1. додатку 2 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статі 122 КУпАП. З даною постановою ОСОБА_1 не згодна, оскільки вважає, що в її діях відсутня подія адміністративного правопорушення, тому керуючи автомобілем, суцільну смугу не перетинала. Також у своєму позові ОСОБА_1 звернула увагу, що не порушувала Правил дорожнього руху, рухалася в своїй смузі у загальному потоці машин, перед нею їхала машина, що увімкнула правий поворот і з'їхала праворуч на узбіччя дороги, рухаючись зі швидкістю менше 30 км. на годину і було зрозуміло, що машина зупиняється. Її смуга стала вільною для подальшого руху, місця в її смузі було достатньо щоб проїхати прямо, не виїжджаючи на зустрічну смугу, тим більше не перетинаючи суцільну смугу. Доказів того, що вона здійснила перетин суцільної смуги, співробітником поліції, яким складено Постанову, не наведено. Сам він їхав у тій же смузі і так саме не зробив обгону ТЗ, що прийняло максимально праворуч, тому він не міг встановити момент перетину суцільної лінії виїзду на зустрічну смугу. Посилаючись на викладене позивачка звернувся до суду з наведеним позовом.

Позивачка в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Представник відповідача - Інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Вебер С.О. подала до суду заперечення, в яких вказується, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275від 26.12.2016 року, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень є законною та в повному обсязі відповідає вимогам діючого законодавства України. Обґрунтовуючи заперечення на позовпредставник відповідача наголошує, що позивач в адміністративному позові заперечує факт вчинення правопорушення, вказує, що на її думку, автомобіль, що рухався попереду мав намір зупинитися,і вона здійснила маневр не перетинаючи лінію суцільної дорожньої розмітки, що не відповідає дійсності та спростовується записом з нагрудного відео реєстратора патрульних. На відеозаписи 201161226…1989 mov, на питання патрульного про причину порушення нею Правил дорожнього руху відповіла, що «думала, що він (авто, що рухалось попереду) буде зупинятися, а позивачка помилково оцінила дорожню обстановку. Після того, як інспектор повідомив, що відносно позивачки буде винесено постанову, остання була не згодна з рішенням посадової особи, але не тому що не вчиняла правопорушення, а тому що перед Новим роком не хотіла сплачувати штраф. З вищенаведеного представник відповідача робить висновок що факт обгону та перетину дорожньої розмітки мав місце, а тому слід відмовити у задоволенні позову.

Відповідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року Інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капралом поліції Вебер С.О., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено, що 26.12.2016 року о 14 годині 30 хвилин, позивачка керуючи автомобілем марки «Hyundai Elantra» д/н НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» 120 км., Миколаївський район, здійснила перетин суцільної лінії, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушила вимоги дорожньої розмітки п.1. додатку 2 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статі 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази (ст. 69 КАС України) про вчинення адміністративного правопорушення.

Судом оглянуто запис з нагрудного відео реєстратора патрульних, який не зафіксував факт порушення Правил дорожнього руху України, позивачкою по справі, а записана поліцейськими розмова з ОСОБА_1 не може бути доказом порушення останньою ПДР, оскільки ОСОБА_1 не визнавала себе винною у порушенні ПДР, а тому не визнається судом доказом підтверджуючих заперечення подані стороною відповідача.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 122, 293 КпАП України, ст.ст. 69, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві, капрала поліції Вебер С.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275 від 26.12.2016 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Головуючий: