Справа № 804/3666/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 р. Справа № 804/3666/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
розглянувши в порядку скороченого провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал» про стягнення податкового боргу,-
Згідно з п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
При цьому частиною 3 цієї статті встановлено десятиденний строк з дня одержання відповідачем копії ухвали про відкриття скороченого провадження у справі на подання останнім заперечень проти позову у цій справі, або його визнання.
31.08.2016р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача про визнання адміністративного позову в повному обсязі, в якій також висловлено клопотання про розстрочення виконання рішення в цій справі.
Зважаючи на приписи п.3 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку скороченого провадження за наявними у справі доказами, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено податковий обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно зі ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Зазначені вище суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість ТОВ «Тотал» в повному обсязі самостійно не сплачено.
Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Доказів оскарження зазначених вище податкових повідомлень-рішень як в адміністративному, так і судовому порядку сторонами не надано.
Крім того, на підставі ст.129 Податкового кодексу України контролюючий орган нарахував на суму податкового боргу ТОВ «Тотал» пеню, загальний розмір якої складає 150663,25грн.
Так, згідно з приписами п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Загальна сума податкового боргу ТОВ «Тотал» за податку на додану вартість за період з 30.06.2016р. по 31.05.2016р. склала 889340,38грн.
Водночас, в матеріалах справи містяться відомості щодо сплати відповідачем суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 676430,00грн., що підтверджується випискою з особового рахунку підприємства за 2015 рік та поточний період 2016 рік, копія якої міститься в матеріалах справи.
Відтак, станом на час розгляду справи податковий борг ТОВ «Тотал» з податку на додану вартість за період з 30.06.2015р. по 31.05.2016р. становить 212910,38грн.
Згідно з п.288.1-п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
При цьому п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до ст.285 цього Кодексу базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
У зв'язку із несплатою в повній мірі ТОВ «Тотал» грошового зобов'язання з орендної плати останньому відповідно до ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню на суму вказаної заборгованості в загальному розмірі 4772,47грн.
Таким чином, за ТОВ «Тотал» рахується заборгованість з орендної плати з юридичних осіб за період з 30.06.2015р. по 30.05.2016р. в загальному розмірі 102376,94грн.
Доказів оскарження зазначеного вище податкового повідомлення-рішення як в адміністративному, так і судовому порядку сторонами не надано.
Відтак, сума визначена за цим податковим повідомленням-рішенням є узгодженою.
Крім того, на підставі ст.129 Податкового кодексу України контролюючий орган нарахував на суму податкового боргу ТОВ «Тотал» пеню, загальний розмір якої складає 5232,42грн.
Відповідно до п.п.265.1.1 п.265.1 ст.265 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.
При цьому відповідачем сплачено лише 210,00грн. податку на нерухоме майно, що підтверджується виписками з особового рахунку підприємства за 2015 рік та поточний період 2016 рік, які містяться в матеріалах справи, внаслідок чого у відповідача виник податковий борг з податку на нерухоме майно на суму 587,01грн.
На підставі ст.129 Податкового кодексу України контролюючий орган нарахував на суму податкового боргу ТОВ «Тотал» з податку на нерухоме майно пеню, загальний розмір якої складає 66,79грн.
З урахуванням зазначеного вище, за ТОВ «Тотал» рахується заборгованість з податку на нерухоме майно у загальному розмірі 653,80грн.
Судом встановлено, що контролюючим органом було проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Тотал» з питань повноти та своєчасності розрахунків за експортним контрактом.
Доказів оскарження зазначеного вище податкового повідомлення-рішення як в адміністративному, так і в судовому порядку сторонами не надано.
Згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки на момент звернення позивача до суду податковий борг відповідача не погашений повністю і не списаний, тому нова податкова вимога відповідачу не надсилалася.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем - суб'єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості за рахунок коштів з рахунків у банках, що обслуговують ТОВ «Тотал», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати вказаного податкового боргу у встановлені законодавством строки.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Тим більше, що відповідач визнав пред'явлений адміністративний позов, що, згідно зі ст.ст.112, 136 КАС України, є підставою для прийняття постанови про задоволення позовних вимог.
Щодо заявленої відповідачем заяви про розстрочення та відстрочення виконання судового рішення згідно зі ст.263 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з ч.2 ст.263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.
При цьому стадії адміністративного процесу чітко визначено в КАС України, згідно з приписами якого, зокрема, стадія судового розгляду справи завершується винесенням судового рішення. Після набрання судовим рішенням законної сили розпочинається стадія його виконання.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що вирішення питання про розстрочення та відстрочення виконання судового рішення відповідно до ст.263 КАС України можливо на стадії виконання відповідного рішення.
Оскільки постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду, ухвалена за результатами розгляду справи 804/3666/16, не набрала законної сили та не було видано відповідний виконавчий лист, заява відповідача про розстрочення та відстрочення судового рішення в означеній справі є передчасною та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст.160-163,183-3, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі: Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал» про стягнення податкового боргу - задовольнити.
У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Тотал» про розстрочення та відстрочення виконання судового рішення у справі №804/3666/16 - відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу, з урахуванням приписів ч.8 ст.183-2 цього Кодексу, до Дніпропетровс0ького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова