Справа № 805/4055/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/4055/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р. Справа №805/4055/16-а

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Пидоненко Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6» м.Бахмут

до Східного офісу Держаудитслужби

про скасування п.3 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Бахмутська установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Донецькій області про визнання протиправними дій ДФІ в Донецькій області щодо внесення п.2.8 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648 «щодо усунення встановлених порушень» та скасування п.8.2 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було проведено ревізію окремих питань фінансово – господарської діяльності Артемівської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6) за період з 01.01.2014 року по 31.05.2016 року за результатами чого складено акт від 13 вересня 2016 року №05-08-11/007, яким встановлено порушення законодавства. 25 жовтня 2016 року позивачем була отримана вимога від 18 жовтня 2016 року №05-08-10-14/5648 про усунення порушень виявлених ревізією. Позивач вважає що не порушував діючого законодавства, тому просить суд признати дії відповідача щодо внесення п.2.8 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648 «щодо усунення встановлених порушень» протиправними та скасувати п.8.2 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648.

22 листопада 2016 року представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд скасувати п. 3 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648.

24 січня 2017 року представник позивача надав через канцелярію суду повідомлення про перейменування з Бахмутської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6) на Державну установу «Бахмутська установа виконання покарань №6».

Ухвалою від 26 січня 2017 року суд допустити заміну відповідача по справі з Державної фінансової інспекції в Донецькій області на Східний офіс Держаудитслужби.

Представник позивача просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у запереченнях на позов та проси суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за наявними в справі матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Артемівська установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6) є кримінально – виконавчою установою закритого типу, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України та підпорядковується Державній пенітенціарній службі України у Донецькій області.

Наказом від 28.07.2016 року за №225/од-16 «Про внесення змін до переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів і навчальних закладів, що належать до сфери управління Державної пенітенціарної служби України» Артемівська установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6) була перейменована у Бахмутську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6).

Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2016 року №3679/123/5 «Про перейменування Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6) та затвердження положення про неї у новій редакції» позивача перейменовано у Державну установу «Бахмутська установа виконання покарань №6».

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. №868 «Про утворення Державної аудиторської служби України» Держфінінспекцію реорганізовано шляхом перетворення у Держаудитслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» Державну фінансову інспекцію у Донецькій області реорганізовано шляхом приєднання до Східного офісу Держаудитслужби.

Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області (що в подальшому реорганізовано шляхом приєднання до Східного офісу Держаудитслужби) відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на ІІ квартал 2016 року у період з 29.06.2016 року по 06.09.2016 рік було проведено ревізію окремих питань фінансово – господарської діяльності Артемівської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№6) за період з 01.01.2014 року по 31.05.2016 року за результатами чого складено акт від 13 вересня 2016 року №05-08-11/007.

Так, зі змісту пункту 2.8 акту ревізії вбачається, наступне:

«…ревізією шляхом співставлення меморіальних ордерів №3, №4 з додатками, даних звітів форми 4-1д., первинних документів встановлено, що у 2014 - 2016 роках не в повному обсязі були відшкодовані витрати по комунальним послугам та харчуванню за рахунок коштів, які надійшли від утримань із заробітку засуджених вартості харчування, комунально-побутових послуг. Кошти, які надійшли від утримань із заробітку засуджених вартості харчування, комунально-побутових послуг та зараховані до спеціального фонду кошторису Установи, відображені у звітах форми № 4-1 д. за 2014 - 2016 роки і використані на інші видатки (придбання матеріалів, оплату послуг (крім комунальних), інші поточні видатки).

розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів

бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 (зі змінами та доповненнями), ч.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ. Розрахунок покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду у Додатку № 36 акту.

Порушення виявлено шляхом співставлення меморіальних ордерів №3,

№4 з додатками, даних звітів форми 4-1 д. та первинних документів.

Відповідне порушення призвело до завищення фактичних та касових видатків загального фонду по КПКВ 3606020 «Виконання покарань установами

№ 1399 та ч.1 ст. 3 Закону України № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Внаслідок допущеного порушення державному бюджету завдано шкоди

(збитків) на суму 194 096,75 грн…»

Позивач не погодившись з висновками викладеними у п. 2.8 акту ревізії надав до відповідача заперечення, які згідно висновку відповідача від 17.10.2016 року не прийняті.

18 жовтня 2016 року відповідачем було сформовано вимогу щодо усунення встановлених порушень, відповідно до якої зобов’язано опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства.

З підстав викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 8 Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону України, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Виявлене під час ревізії порушення є порушеннями норм бюджетного законодавства, в результаті яких завдано збитків об’єкту контролю у розмірі 194096,75 грн.

При цьому, відповідачу, як органу державного фінансового контролю надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, органом державного фінансового контролю пред’явлено вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії. При цьому оскаржуваний п.3 вимоги Державною фінансовою інспекцією в Донецькій області вказує на порядок відшкодування шкоди (збитків) на суму 194096,75 грн.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 10 лютого 2015 року у справі № 21-632а14, від 21 квітня 2015 року у справі № 21-120а15, від 07 липня 2015 року у справі № 818/1365/13-а, який згідно зі ст.244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому п. 3 спірної вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648 про усунення встановлених порушень свідчить про те, що під час ревізії відповідачем встановлено факти порушень, які допущені позивачем під час здійснення виплат з загального та спеціального фонду.

Отже, вимога про усунення таких порушень спрямована на коригування роботи підприємства позивача та приведення її у відповідність із вимогами чинного законодавства.

При цьому, згідно з положеннями Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з вимогами законодавства - є обов'язковою до виконання.

Оскільки дотримання вимог чинного законодавства є обов'язком кожної фізичної та юридичної особи, а тому вказівка на необхідність дотримання такого обов'язку жодним чином не порушує права позивача.

Встановлення судом відсутності порушеного права позивача чи невідповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача про скасування п.3 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648 задоволенню не підлягає.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позовних вимог Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань №6» до Східного офісу Держаудитслужби про скасування п.3 вимоги від 18.10.2016 року №05-08-10-14/5648 – відмовити.

Повний текст постанови складено та підписано 06 лютого 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.