Справа № 805/3473/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року справа №805/3473/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О.., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Марїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 р. у справі № 805/3473/16-а (головуючий І інстанції Кірієнко В.О.) за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 вогнетривкий завод" до Марїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.09.2016 року за № НОМЕР_1, № НОМЕР_2,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 вогнетривкий завод" (далі-позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15 вересня 2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, складені Марїнською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі акту від 23 серпня 2016 року № 1009/12-0/191744 «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю з юридичних осіб ПАТ «КРВЗ» 00191744 за 2015-2016 роки».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 вогнетривкий завод» до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.09.2016 року за № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 задоволено, а саме:

-скасовано податкове повідомлення-рішення Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 15.09.2016 року за № НОМЕР_1, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 48563 грн. 58 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб.

-скасовано податкове повідомлення-рішення Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 15.09.2016 року за № НОМЕР_2, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 70248 грн. 47 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб.

-стягнуто з Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 вогнетривкий завод» судові витрати в розмірі 5997 (пять тисяч девятьсот девяноста сім тисяч) грн. 09 коп.

Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність та земельна ділянка також розташована у населеному пункті, на території яких здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, пільги, встановлені статтею 6 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (далі Закон № 1669-VII), поширюються на відповідача як платника орендної плати за землю, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Також, судом першої інстанції зроблений такий висновок, що ст. 6, 7 Закону № 1669-VII мають пряму дію, у відповідності до чого не вимагають додаткового отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин, на підставі чого, відсутні підстави для засвідчення форс-мажорних обставин. Тобто, відповідач є звільненим на період проведення АТО від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, позиція позивача щодо відсутності правових підстав та обовязку для сплати орендної плати є необґрунтованою, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначає, що включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась АТО, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками податків своїх обовязків.

В судовому засіданні представники позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували та зазначили, що у відповідності до приписів Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції №1669 звільнений від відповідальності за несплату земельного податку. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу у відсутність осіб, які не зявились. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,що Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 вогнетривкий завод» зареєстровано як юридична особа за номером , перебуває на обліку у Марїнській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

27 листопада 1998 року за № 75 було складено акт на право постійного користування землею, відповідно до якого позивачу ОСОБА_3 міською Радою народних депутатів Марїнського району Донецької області було надано у постійне користування 50,6726 гектарів землі відповідно до рішення ОСОБА_3 міської Ради народних депутатів від 27 травня 1998 року № 37/1.

26 грудня 2012 року ОСОБА_3 міською радою було прийняте рішення № VI/24-10 про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок попередньо загальною площею 2,7960 гектарів по вул. Ахтирського, 2-а, 2-б, 2-в, 2-г м. Красногорівка для експлуатації комплексу будівель та споруд, гаражного комплексу, побутової будівлі, столярної майстерні позивача та надало дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок попередньо загальною площею 2,7960 гектарів по вул. Ахтирського.

23 серпня 2016 року відповідачем була проведена камеральна перевірка податкової звітності з плати за землю юридичних осіб за 2015-2016 роки, за результати якою був складений акт № 1009/12-0-191744.

За висновками акту перевірки від 23 серпня 2016 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 15 вересня 2016 року № НОМЕР_1, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 48563 грн. 58 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб та № НОМЕР_2, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 70248 грн. 47 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VII).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Нормою пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу. При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення. У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до матеріалів справи відповідач знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції (далі - АТО), а саме м. Красногорівка Марїнського району Донецької області.

Статтею 6 Закону № 1669-VII (в редакції від 08.06.2016року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що звільнені субєкти господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Стаття 10 зазначеного закону передбачає, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Період проведення АТО - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України (абзац перший статті 1 Закону № 1669).

З аналізу зазначених норм Закону № 1669-VII та Податкового кодексу України (надалі ПКУ) вбачається, що зазначеним Законом встановлено звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату орендної плати за землю, що сплачується на відповідній території, а саме щодо податку який сплачується суб'єктами господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО.

Перелік земельних ділянок державної та комунальної власності, на які розповсюджуються пільги, встановлені Законом № 1669-VII, визначається виходячи з переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, згідно переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VII. Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час. 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Зазначене розпорядження опубліковано 8 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України «Урядовий портал».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час. Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р та № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, до зазначених населених пунктів належить м. Красногорівка Марїнського району Донецької області.

Згідно з актом на право постійного користування землею від 27 листопада 1998 року, що знаходиться в матеріалах справи, землі, якими позивач користується, знаходяться в м. Красногорівка Марїнського району Донецької області, на території якого здійснювалась антитерористична операція.

З огляду на викладене, оскільки відповідач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Красногорівка Марїнського району Донецької області у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, земельна ділянка також розташована в м. Красногорівка Марїнського району Донецької області, період проведення антитерористичної операції триває, пільги, встановлені статтею 6 Закону № 1669-VII, поширюються на відповідача як платника орендної плати за землю, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи вбачається, що Торгово-промисловою палатою України позивачу було надано сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили, який з 13линя 2014 року засвідчує настання обставин непереборної сили при здійснені господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння а сплати податків та обовязкових платежів.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 15 вересня 2016 року № НОМЕР_1, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 48563 грн. 58 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб та № НОМЕР_2, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 70248 грн. 47 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України та підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 08 лютого 2017 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Марїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 р. у справі № 805/3473/16-а- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 р. у справі № 805/3473/16-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів після його складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_4