Справа № 348/2305/16-а
Суддя: Грещук Р.П.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2305/16-а

06 лютого 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді- Грещука Р.П.,

секретаря - Клекот Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати.

В судове засідання позивач не прибула. Натомість на адресу суду направила заяву, в якій просить суд в звязку з станом здоровя розглянути справу у її відсутності, однак за участю її адвоката ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд поновити ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду для визнання протиправними дії відповідача, який було пропущено з поважних причин.

Постановити рішення, яким визнати неправомірними дії Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області щодо відмови врахувати позивачу з 13.09.2013 р. до розрахунку пенсії інших виплат (матеріальної допомоги, індексації заробітної плати), з яких утримували і перераховували внески в Пенсійний Фонд України.

Зобовязати Надвірнянське ОУПФУ Івано-Франківської області здійснити позивачу перерахунок пенсії, починаючи з 13.09.2013 року відповідно до ст.37 З-ну України «Про державну службу» та ст. 40 З-ну України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з включенням до розрахунку пенсії інших виплат (матеріальної допомоги та індексації заробітної плати) в розмірі 80%, згідно довідки Надвірнянського районного центру зайнятості №1611-04/12-16 від 02.12.2016 року та виплатити їй недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та подала заперечення, в якому вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними. Позивач перебуває на обліку в Надвірнянському ОУПФ України в Івано-Франківській області, отримує пенсію за віком, як державний службовець відповідно до З-ну України « Про державну службу».

Згідно ст. 33 З-ну України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Ст.35 Закону передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Ст.1 З-ну України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст. 2 цього Закону яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати і у зазначеній нормі закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога.

Отже, на думку відповідача, матеріальні виплати, зазначені в цій нормі і матеріальна допомога це не ідентичні поняття, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає.

Постановою КМ України № 865 від 31.15.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до З-ну України «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Таким чином, вважає відповідач, матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати тощо) носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України « Про державну службу», а сам факт утримання із сум допомоги збору на обов'язкове державне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Окрім того, зазначає, що згідно ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Однак, позивач пропустила цей строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку у Надвірнянському ОУПФ України Івано-Франківської області, де отримує пенсію за віком з 13.09.2013 р. згідно З-ну України «Про державну службу» після звільнення її з роботи з Івано-Франківського обласного центру зайнятості.

Також доведено, що ще 11.09.1995 року вона на підставі наказу № 334-к була прийнята на роботу в Івано-Франківський обласний центр зайнятості та призначена на посаду інспектора другої категорії відділу працевлаштування і призначення допомог по безробіттю Надвірнянського районного центру зайнятості де їй присвоєно 15 ранг державного службовця.

Зясовано також, що 07.05.1996 р. ОСОБА_1 на підставі наказу № 175-к переведена на посаду спеціаліста першої категорії відділу працевлаштування та призначення допомог по безробіттю Надвірнянського районного центру зайнятості.

20.02.1997 р. позивача на підставі наказу № 60-к переведено на посаду спеціаліста першої категорії відділу прийому, зайнятості населення та соціальних гарантій Надвірнянського районного центру зайнятості, згодом присвоєно 14 ранг державного службовця.

18.03.1998 р. згідно наказу № 160-к її переведено на посаду головного спеціаліста відділу прийому, зайнятості населення та соціальних гарантій Надвірнянського районного центру зайнятості, згодом присвоєно 13 ранг державного службовця.

03.05.2001 року ОСОБА_1 на підставі наказу № 236-к призначено на посаду головного спеціаліста відділу працевлаштування та соціальних гарантій Надвірнянського районного центру зайнятості, а 24.12.2004 року її на підставі наказу № 863-к переведено на посаду головного спеціаліста відділу надання соціальних з працевлаштування Надвірнянського районного центру зайнятості.

Крім того, 05.02.2007 року позивача на підставі наказу № 69-к призначено на посаду заступника начальника відділу надання соціальних з працевлаштування Надвірнянського районного центру зайнятості, згодом присвоєно 12 та 11 ранг державного службовця.

19.12.2011 р. ОСОБА_1 на підставі наказу № 1003-к призначено на посаду заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Надвірнянського районного центру зайнятості. На даній посаді вона пропрацювала до 12.09.2013 року і на підставі наказу № 456-к її звільнено з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію.

Всього разом позивач відпрацювала на державній службі у Івано-Франківському обласному центрі зайнятості 18 років, 00 місяців, 2 дні.

Весь стаж роботи у Івано-Франківському обласному центрі зайнятості з 11.09.1995 року по 12.09.2013 р. підтверджується відповідними записами у трудовій книжці від 26.08.1974 р. з посиланням на дату та номер наказів (розпоряджень) про прийняття, звільнення і т.д., копія якої долучена до матеріалів справи.

З наявної в матеріалах справи довідки № 1611-04/12-16 від 02.12.2016 року вбачається, що при звільненні ОСОБА_1 з Надвірнянського районного центру зайнятості з вересня 2011 року до серпня 2013 року їй виплачено 11171 грн. 12 коп. індексації та 13239 грн. 41 коп. допомоги, всього 24410 грн. 53 коп.

Загальна сума індексації та допомог за вказані роки, з яких нараховано та утримано страхові внески, згідно із ст.2 З-ну України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування №400/97 від 26.06.1997 року, становить - 24410 грн. 53 коп.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 від 26.08.1974 року, стаж її роботи в Івано-Франківському обласному центрі зайнятості у неї з 11.09.1995 року по 12.09.2013 рік, що підтверджується відповідними записами.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок їй пенсії.

Листом-відповіддю за вих. № № 366/К-15 від 02.12.2016 року Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки, на думку відповідача, немає підстав для перерахунку пенсії по З-ну України «Про державну службу».

Однак, із врахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що позивач на момент звільнення у зв'язку із виходом на пенсію отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати.

Відповідно до З-ну України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.2 ст.33 З-ну України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.66 З-ну України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до З-ну України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 З-ну України від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені та сплачені) страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У ч.1 ст.1 З-ну України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.2 З-ну України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету статистики України №5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13.01.2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, компенсація за невикористані відпустки входили до системи оплати праці державного службовця.

Таким чином, вказані позивачем виплати законом віднесено до структури заробітної плати для нарахування пенсії, з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому ці виплати необхідно включити в заробітну плату для призначення пенсії.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що вказані позивачем виплати не повинні включатися в заробітну плату для призначення пенсії, оскільки такі заперечення не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд вважає, що право позивача на пенсійне забезпечення порушене і захист порушеного права можливий шляхом визнання неправомірною відмови відповідача включити суми допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексацію заробітної плати, компенсацію за не використані відпустки в заробітну плату для призначення пенсії позивачу відповідно до З-ну України Про державну службу та зобов'язання відповідача здійснити належним чином розрахунок пенсії позивачу та включити до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Надвірнянського ОУ ПФ України Івано-Франківської області щодо відмови у врахуванні позивачу у складові заробітної плати для обчислення розміру пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та зобов'язати Надвірнянське ОУПФ України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця відповідно до довідки Надвірнянського районного центру зайнятості №1611-04/12-16 від 02.12.2016 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачу ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії згідно листа Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області від 02.12.2016 р. № 366/К-15, а з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 07.12.2016 р., тому з врахуванням положень ст. 99 КАС України слід зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця відповідно з 02.06.2016 року.

Керуючись ст. ст.6, 11, 71, 94, 99, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст.8, 19, 22, 46, 92, 117 Конституції України, Законом України Про оплату праці, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України Про державну службу, Законом України Про Пенсійне забезпечення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови врахувати ОСОБА_1 з 02.06.2016 року до розрахунку пенсії інших виплат (матеріальної допомоги, індексації заробітної плати) з яких утримували і перераховували внески в Пенсійний Фонд України;

Зобовязати Надвірнянське обєднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, починаючи з 02.06.2016 року, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з включенням до розрахунку пенсії інших виплат (матеріальної допомоги та індексації заробітної плати) в розмірі 80%, згідно довідки Надвірнянського районного центру зайнятості №1611-04/12-16 від 02.12.2016 року та виплатити їй недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому, згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон повязує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

В решта вимог позову -відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст постанови виготовлено 10.02.2017