Справа № 820/6053/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 лютого 2017 р. № 820/6053/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - Ладигіна Р.М.,

представника відповідача - Зінченка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ПАРК КУЛЬТУРИ ТА ВІДПОЧИНКУ ІМЕНІ М. ГОРЬКОГО" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ПАРК КУЛЬТУРИ ТА ВІДПОЧИНКУ ІМЕНІ М. ГОРЬКОГО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.10.2016 року форми «В4» № Форми «В4» про зменшення від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 44613,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.10.2016 року форми «Р» № Форми «Р» про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 24578,75 грн. у т.ч. за основним платежем - 19663,00 грн., та за штрафними санкціями - 4915,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в акті перевірки висновки про нереальність господарських відносин за укладеними КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» з його контрагентами правочинами ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та їх винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі Наказу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 16.09.2016 року №1149 податковим органом 26.09.2016 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку КП «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ПАРК КУЛЬТУРИ та ВІДПОЧИНКУ ім. М. ГОРЬКОГО» (далі - КП «ЦПКтВ ім. М. Горького») з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «УКРТЕХЕКСПЕРТ» за грудень 2015 року та ТОВ «ГРАНДБУДУКРАЇНА» за лютий 2015 року, результати якої були оформлені Актом №3813/20-30-14-02/2220763 від 03.10.2016 року (а.с.15-25).

Згідно з висновками вказаного Акту (розділ 4) відповідачем встановлено порушення позивачем ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ), на загальну суму 64276,00 грн., у т.ч. за лютий 2015 року на суму 19663,00 грн., та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.24) у грудні 2015 року на суму 44613,00 грн.

Не погодившись із такими висновками акту перевірки позивачем у порядку, встановленому ПК України, 11.10.2016 року подані заперечення на Акт №3813/20-30-14-02/2220763 від 03.10.2016 року (а.с.26-29).

27.10.2016 року на адресу позивача надійшов лист «Про розгляд заперечення до акту перевірки КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» №19380/10/20-30-14-02-21 від 19.10.2016 року, в якому позивача повідомлено про рішення залишити висновки Акту перевірки без змін (а.с.30-31).

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 24.10.2016 року № Форми «В4» про зменшення від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 44613,00 грн., а також .№ Форми «Р» про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 24578,75 грн. у т.ч. за основним платежем - 19663,00 грн., та за штрафними санкціями -4915,75 грн. (а.с.12-13).

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 ПК України, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 ПК України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України.

Водночас, ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва -підприємцями.

Проведення господарських операцій підприємства підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарських операцій є основою для податкового обліку.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги первинні документи, які складені на підтвердження фактичного здійснення господарської операції, а також враховуватись повнота складання всіх підтверджуючих господарські операції документів.

Згідно з п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені ПК України. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд, досліджуючи правовідносини між позивачем та його контрагентами в межах спірних правовідносин, встановив наступне.

12.02.2015 року між КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» та ТОВ «ГРАНДБУДУКРАЇНА» укладено договір №1/2015, предметом якого є товар за переліком, зазначеним у Специфікації до цього договору, а саме: кришка люку каналізаційного - 31 шт. на загальну суму 117800,12 грн., у т.ч. ПДВ - 19633,35 грн. (а.с.49-50).

Представником надано пояснення, що зазначений товар є устаткуванням для монтажу в систему поверхневого водовідведення. Поставка товару здійснена ТОВ «ГРАНДБУДУКРАЇНА» 26.02.2015 року, що підтверджується накладною про відвантаження №26/02-15 від 26.02.2015 року, прибутковою накладною №118 від 26.02.2015 року, актом приймання-передачі устаткування до монтажу від 26.02.2016 року, згідно якого кришка люку каналізаційна в кількості 31 шт. придатна до монтажу (а.с.52-53,55).

За фактом поставки товару постачальником ТОВ «ГРАНДБУДУКРАЇНА» 26.02.2015 року було виписано податкову накладну №1, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.03.2016 року (а.с.56-57).

Розрахунки з постачальником за договором здійснювались через казначейський рахунок КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» за рахунок коштів місцевого бюджету, що підтверджується платіжним дорученням №3 від 27.02.2015 року (а.с.51).

28.02.2015 року позивачем складено акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів, згідно якого, по закінченні ремонту, реконструкції, модернізації) об'єкт - «СИСТЕМА ПОВЕРХНЕГО ВОДОВІДВЕДЕННЯ» пройшов випробування та зданий експлуатацію (а.с.54).

Позивачем вказано, що зазначені документи надавалися відповідачу до перевірки листом від 26.07.2016 року №512 (а.с.77-78), при цьому представник позивача зазначив, що до перевірки не було надано журнал реєстрації довіреностей, оскільки він був вилучений працівниками СУ ГУ МВС України в Харківській області 06.03.2015 року під час обшуку (а.с.58-76).

Доказів стосовно повернення позивачу вилучених під час обшуку документів до суду не надано.

Щодо взаємовідносин КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» з ПП «УКРТЕХЕКСПЕРТ», судом встановлено наступне.

Між КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» та ПП «УКРТЕХЕКСПЕРТ» укладено договір поставки №012/15 від 10.12.2015 року, предметом якого є товар за переліком, зазначеним у Специфікації до цього договору, а саме: трибуна металева - 2 шт., банерна тканина - 20 м , гайка М8 нж - 248 шт., болт 8x60 нж - 248 шт., шайба 8 нж - 248 шт., сидіння з пластмаси - 124 шт., на загальну суму 249678,68 грн., у т.ч. ПДВ - 41613,11 грн. (а.с.79,80).

На виконання умов даного договору постачальником 17.12.2015 року було поставлено комплектуючи матеріали (банерна тканина - 20 м2, гайка М8 нж - 248 шт., болт 8x60 нж - 248 шт., шайба 8 нж - 248 шт., сидіння з пластмаси - 124 шт.), що підтверджується прибутковою накладною №1676 від 17.12.2015 року та видатковою накладною №12 від 17.12.2015 року; 18.12.2015 року поставлено трибуни металеві у кількості 2 шт., що підтверджується прибутковою накладною №1672 від 18.12.2015 року та видатковою накладною №11 від 18.12.2015 року (а.с.88-91, журнал реєстрації довіреностей - а.с.85-87).

29.12.2015 року позивачем відповідно до платіжних доручень №106 та №429 за рахунок коштів місцевого бюджету через казначейський рахунок КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» здійснено повну оплату поставлених товарів (а.с.82, 83).

За фактом зарахування на рахунок ПП «УКРТЕХЕКСПЕРТ» коштів за вищевказаними платіжними дорученнями постачальником 30.12.2015 року виписано податкові накладні №3 та №4, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.01.2016 року (а.с.92-94).

В регістрах бухгалтерського обліку товар оприбуткований, з нього господарським способом був змонтований об'єкт основних засобів «Трибуна металева з порожистого профілю», який знаходиться на балансі КП «ЦПКтВ ім. М. Горького» та введений в експлуатацію - згідно акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.12.2015 року (а.с.84).

Завірені копії договору, специфікації, накладної постачальника, прибуткової накладної, платіжного доручення з відміткою казначейства, акту приймання-передачі відремонтованих, реконструйованих і модернізованих об'єктів надавалися листом від 27.05.2016 року №365 (а.с.95), що відображено в акті перевірки.

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку про те, що придбані позивачем у ПП «УКРТЕХЕКСПЕРТ» та ТОВ «ГРАНДБУДУКРАЇНА» товари за вказаними вище договорами оприбутковані у повному обсязі, використані в господарській діяльності КП «ЦПКтВ ім. М. Горького», документально оформлені у відповідності до чинного законодавства України.

Суд зазначає, що досліджені у судовому засіданні документи бухгалтерського та податкового обліку, податкові накладні, що складені контрагентами позивача, відповідають вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р., містять обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, тобто є такими, що не викликають сумнівів щодо їх юридичної сили та доказовості та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про дотримання позивачем вимог чинного законодавства при формуванні податкового кредиту на підставі отриманих від контрагентів податкових накладних, та про необґрунтованість висновків акту перевірки про заниження позивачем суми податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року.

З огляду на те, що вчинені позивачем господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту - для підтвердження права на податковий кредит достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних.

Суд зазначає, що підставою для висновків про нереальність вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, викладених в акті перевірки, стала податкова інформація стосовно ПП «УКРТЕХЕКСПЕРТ» та ТОВ «ГРАНДБУДУКРАЇНА».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Про відсутність факту реального вчинення господарських операцій можуть свідчити, зокрема, такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників; отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб; результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції. Проте, відповідачем під час складення акту перевірки не були встановлені вищевказані обставини, а отже й висновок щодо відсутності факту реального вчинення господарських операцій є передчасним.

Належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України та ст. 70 КАС України доказами факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, в акті перевірки відповідачем не наведено доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам правовідносин позивача з його контрагентом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 16 ПК України передбачено, що особами, відповідальними за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету - є платники податку.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, допущені безпосередньо ним самим. Отже, відповідальність є персональною; обов'язковою правовою підставою для неї є наявність вини конкретного платника податків у допущених порушеннях, відповідно, вона не може автоматично поширюватись на контрагентів платника податків. Порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт донарахування податку на додану вартість, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування штрафної (фінансової) санкції, передбаченої п.п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України у вказаних правовідносинах.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що твердження відповідача про відсутність реальних господарських відносин між позивачем та його контрагентами не підтверджені належними доказами, що містять предмет доказування (неотримання позивачем від свого контрагенту товару (послуг), внесення завідомо недостовірних даних до податкової звітності тощо), висновки актів перевірок щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства є безпідставними, а прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ПАРК КУЛЬТУРИ ТА ВІДПОЧИНКУ ІМЕНІ М. ГОРЬКОГО" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.10.2016 року форми «В4» № Форми «В4» про зменшення від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 44613,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 24.10.2016 року форми «Р» № Форми «Р» про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 24578,75 грн. у т.ч. за основним платежем - 19663,00 грн., та за штрафними санкціями - 4915,75 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Комунального підприємства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ПАРК КУЛЬТУРИ ТА ВІДПОЧИНКУ ІМЕНІ М. ГОРЬКОГО" (, вул. Сумська, 81, м. Харків, 61023) судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2017 року.

Суддя Полях Н.А.