Справа № 806/2019/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"08" лютого 2017 р. Справа № 806/2019/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" січня 2017 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 3 січня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Головним управлінням ДФС у Житомирській області позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "Головинський граніт" (далі-Товариство) питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні, утриманні та сплаті до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо надходження та списання коштів з каси та розрахункових рахунків з 01.01.2013 по 31.12.2015 та на підставі акту перевірки №1/06-30-07-22 від 19.05.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.06.2016 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 510174,40 грн.(а.с.9,10-15).

За вказаними документами Товариство порушило вимоги п.п.2.2, 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, в частині несвоєчасного та неповного оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в повній мірі в день їх надходження в сумі 102034,88 грн.

Не погодившись з таким рішенням, Товариство звернулося до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження висновки акту перевірки про те, що позивачем сума у розмірі 102034,88 грн. не була оприбуткована своєчасно у день одержання готівкових коштів, як того вимагає п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637. Тому штрафні санкції застосовано правомірно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг закріплені в Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №266/95-ВР (далі - Закон України від 06.07.1995 №266/95-ВР).

Відповідно до абзацу двадцять восьмого статті 2 вказаного Закону місце проведення розрахунків - це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Положеннями пункту 13 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №266/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" (далі - Положення №637), затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/1032

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, КОРО.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (пункт 2.6 названого Положення).

Підпунктом 2.2 Положення (у відповідній редакції) передбачено, що підприємства здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За правилами пп. 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "Головинський граніт" встановлено несвоєчасне та неповне оприбуткування готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в повній мірі в день їх надходження в сумі 102034,88 грн.:

- в книзі ОРО № "р"/3 від 09.09.2013 не забезпечено оприбуткування готівкових коштів згідно Z-звітів № 0541 в сумі 5454,15 грн. за 23.04.2014, № 0542 в сумі 1956,27 грн. за 24.04.2014, № 0543 в сумі 3576,28 грн. за 25.04.2014, № 0544 в сумі 3144,83 грн. за 26.04.2014, № 0545 в сумі 1635,52 грн. за 27.04.2014, № 0546 в сумі 2235,88 грн. за 28.04.2014, № 0547 всумі 2556,97грн. за 29.04.2014, № 0548 в сумі 3099,63 грн. за 30.04.2014, № 0549 в сумі 2268,90 грн. за 01.05.2014, № 0550 в сумі 2615,50 грн. за 02.05.2014, № 0551 в сумі 1938,54 грн. за 03.05.2014, № 0552 в сумі 2085,17 грн. за 04.05.2014, № 0553 в сумі 3263,43 грн. за 05.05.2014, № 0554 в сумі 3604,99 грн. за 06.05.2014, № 0555 в сумі 2251,54 грн. за 07.05.2014, № 0556 в сумі 3697,26 грн. за 08.05.2014, № 0557 в сумі 3044,33 грн. за 09.05.2014, № 0558 в сумі 2366,03 грн. за 10.05.2014, № 0559 в сумі 1435,91 грн. за 11.05.2014 та № 0560 в сумі 2678,96 грн. за 12.05.2014. Останній запис в розділі 2 за 19.04.2014 згідно Z-звіту № 0538 оприбутковано кошти в сумі 2130,28 грн., згідно Z-звітів № 0539 та 0540 сума розрахунків 0,00 грн. (сторінки 72-73).

- в книзі ОРО № "р"/4 від 13.05.2014 не забезпечено оприбуткування готівкових коштів згідно Z-звіту № 0582 в сумі 19529,73 грн. за 03.06.2014, останній запис в розділі 2 за 02.06.2014 згідно Z-звіту № 0581 оприбутковано кошти в сумі 525,38 грн. (сторінки 24-25);

- в книзі ОРО № "р"/3 від 09.09.2013 не забезпечено оприбуткування готівкових коштів згідно Z-звітів № 0543 в сумі 1642,95 грн. за 26.04.2014, № 0544 в сумі 651,90 грн. за 27.04.2014, № 0545 в сумі 1092,40 грн. за 28.04.2014, № 0546 в сумі 1863,10 грн. за 29.04.2014, № 0547 в сумі 1896,94 грн. за 30.04.2014, № 0548 в сумі 2265,10 грн. за 01.05.2014, № 0549 в сумі 2251,34 грн. за 02.05.2014, № 0550 в сумі 915,95 грн. за 03.05.2014, № 0551 в сумі 731,20 грн. за 04.05.2014, № 0552 в сумі 849,84 грн. за 05.05.2014, № 0553 в сумі 1792,51 грн. за 06.05.2014, № 0554 в сумі 1907,10 грн. за 07.05.2014, № 0555 в сумі 2099,64 грн. за 08.05.2014, № 0556 в сумі 3933,41 грн. за 09.05.2014, № 0557 в сумі 1775,24 грн. за 10.05.2014, № 0558 в сумі 820,80 грн. за 11.05.2014, № 0559 в сумі 1105,64 грн. за 12.05.2014. Останній запис в розділі 2 за 25.04.2014 згідно Z-звіту № 0542 оприбутковано кошти в сумі 1824,89 грн. (сторінки 72-73);

Суд з'ясував, що такі висновки податковий орган зробив на підставі поданих Товариством до перевірки книг обліку розрахункових операцій: № "р"/1 та "р"/1, зареєстровані 31.07.2012, № "р"/2 та № "р"/2, зареєстровані 24.04.2013, № "р"/3 та № "р"/3, зареєстровані 09.09.2013, № "р"/4 та № "р"/4, зареєстровані 13.05.2014 Черняхівським відділенням Володарсько-Волинської МДПІ (стор.81 акту перевірки, т.1 а.с. 12).

Згідно п.85.4. ст.85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

При розгляді справи встановлено, що в ході перевірки Товариству надавався запит від 11.05.2016 представити копії книг ОРО та Z-звітів завірених належним чином: реєстраційних сторінок (лицьова та остання), сторінок 72, 73 книги ОРО №"р"/3 від 09.09.2013 р., реєстраційних сторінок (лицьова та остання), сторінок 12, 13, 24, 25, 36, 37, 48, 49, 60, 61, 72, 73 книги ОРО №"р"/ від 13.05.2014, реєстраційних сторінок (лицьова та остання), сторінок 72, 73 книги ОРО №"р"/3 від 09.09.2013р., реєстраційних сторінок (лицьова та остання), сторінок 12, 13, 24, 25, 36, 37, 48, 49, 60, 61, 72, 73 книги ОРО №"р"/4 від 13.05.2014 (дані сторінки книг завізовано підписом перевіряючого), фіскальних звітних чеків (Z-звітів) №№ 0539, 0540, 0541, 0542, 0543, 0544, 0545, 0546, 0547, 0548, 0549, 0550, 0551, 0552, 0553, 0554, 0555, 0556, 0557, 0558, 0559, 0560, 0582 (РРО фіскальний номер ) №№0543, 0544, 0545, 0546, 0547, 548, 0549, 0550,0551, 0552, 0553, 0554, 0555, 0556, 0557, 0558, 0559, 0556 ( РРО фіскальний номер ).

На даний запит 12.05.2016 від ПАТ "Головинський граніт" податковим органом отримано дві відповіді вих.№213 від 06.05.2016 та вих.№221 від 12.05.2016 про відсутність даних документів та неможливість надати їх до перевірки, оскільки вони не були передані попереднім головним бухгалтером, касиром та директором. Водночас просили надати термін на відновлення первинних документів.(т.1, а.с.16-17)

Стверджуючи про протиправність висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки, представник позивача посилається на те, що під час перевірки було з'ясовано факт втрати відповідних книг обліку розрахункових операцій, у зв'язку із чим перевірка мала бути перенесена для відновлення втрачених документів.

Суд першої інстанції вірно визнав такі доводи позивача безпідставними.

Так, пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (абзац перший пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України).

Згідно п 44.5. ст.44 Кодексу У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Суд правильно зазначив, що системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що платник податків зобов'язаний з дня виявлення втрати, пошкодження або дострокового знищення документів зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку.

При розгляді справи встановлено та не заперечується представником позивача, що після зміни керівництва Товариства у грудні 2015 року, під час проведення інвентаризації було з'ясовано наявність лише 4-х книг ОРО: №/1, /2, /2, /2. Це підтверджено доповідною головного бухгалтера за результатами проведеної інвентаризації бухгалтерських документів від 15.12.2015 (т.2 а.с.252). Проте, з цього дня протягом 5 днів Товариство не звернулося до контролюючого органу з відповідною заявою, хоча було зобов'язане вчинити такі дії.

Відтак, вищевказаним спростовані доводи представника позивача з приводу своєчасності звернення до контролюючого органу щодо втрати книг ОРО, оскільки по факту Товариство повідомило податковий орган лише у травні 2016 року під час проведення перевірки.

Також представник позивача посилався на відновлені книги обліку розрахункових операцій № "р"/3, "р"/4, "р"/3, "р"/4 та контрольні стрічки, на підтвердження того, що Товариством за перевірений період було своєчасно та у повному обсязі оприбутковано готівкові кошти в книгах обліку розрахункових операцій в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в повній мірі в день їх надходження в сумі 102034,88 грн. (т.1 а.с.18-186).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до Розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій (у редакції від 24.12.2013) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО).

Реєстрація книг ОРО здійснюється в органі доходів і зборів за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків.

Книга ОРО реєструється на кожний РРО або, якщо згідно із законодавством розрахунки можуть проводитися без застосування РРО, на окрему господарську одиницю.

Книга ОРО має бути прошнурована, з послідовною нумерацією сторінок та належним чином установленими засобами контролю, щоб унеможливлювати розшнурування книги ОРО або вилучення її аркушів без порушення цілісності засобу контролю.

На титульній сторінці книги ОРО мають бути здійснені записи щодо суб'єкта господарювання, кількості аркушів, номера установленого засобу контролю, даних про РРО у разі реєстрації книги ОРО на РРО (модифікація, заводський і фіскальний номери, версія програмного забезпечення).

При реєстрації книги ОРО на господарську одиницю посадова особа органу доходів і зборів здійснює записи у відповідних рядках титульної сторінки книги ОРО (номер книги ОРО, сформований в інформаційній системі Міндоходів, дата реєстрації книги ОРО, найменування органу доходів і зборів, дані про посадову особу органу доходів і зборів).

Після реєстрації книги ОРО на РРО в органі доходів і зборів суб'єкт господарювання на титульну сторінку книги ОРО вносить запис щодо фіскального номера та найменування органу доходів і зборів, яким здійснено реєстрацію книги ОРО.

За наявності підстав для відмови в проведенні реєстрації книги ОРО орган доходів і зборів не пізніше двох робочих днів з дня отримання реєстраційної заяви надає або надсилає (поштовим відправленням або на електронну пошту) суб'єкту господарювання повідомлення про відмову в проведенні реєстрації книги ОРО із зазначенням підстав для такої відмови.

Згідно п.9 Порядку податковий орган відмовляє в реєстрації книги ОРО, зокрема, якщо: відсутня реєстрація РРО в органі доходів і зборів (у разі реєстрації книги ОРО на РРО); документи подано не в повному обсязі; в органі доходів і зборів наявні відомості про скасування реєстрації РРО (у разі реєстрації книги ОРО на РРО).

Виходячи зі змісту вказаних норм, книга обліку розрахункових операцій обов'язково має бути зареєстрована податковим органом за місцем обліку платника податків та на титульній сторінці містити запис щодо фіскального номера та найменування органу, яким здійснено таку реєстрацію. При цьому, податковий орган може відмовити у реєстрації книги ОРО, зокрема, якщо відсутня реєстрація РРО в органі доходів і зборів (у разі реєстрації книги ОРО на РРО) та в органі доходів і зборів наявні відомості про скасування реєстрації РРО (у разі реєстрації книги ОРО на РРО).

Згідно представлених та досліджених в ході судового розгляду копій книг ОРО № "р"/3, "р"/4, "р"/3, "р"/4 на титульних сторінках відсутній засвідчувальний контрольний напис, печатка податкового органу, що здійснив їх реєстрацію.

Крім того, листом від 13.06.2016 №1064/10/08 Черняхівським відділенням Коростенської ОДПІ відмовлено ПАТ "Головинський граніт" у реєстрації книги ОРО на РРО з фіскальними номерами та , посилаючись на п.9 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій. (т.3 а.с.15)

Водночас, на титульній сторінці відновленої книги ОРО №р/3 (т.1 а.с.18) зазначено номер засобу контролю ВУ466484, тоді як з листа ГУ ДФС у Житомирській області вбачається, що відповідно до АІС "Реєстрація та облік реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій" за ПАТ "Головинський граніт" книга ОРО з №р/3 із таким номером засобу контролю не зареєстрована (т.3 а.с.16).

У відповідності до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що за приписами частини 4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Тому відновлені Товариством книги ОРО №"р"/3, "р"/4, "р"/3, "р"/4 не можуть бути належними доказами у розумінні ч.4 ст.70 КАСУ, оскільки не зареєстровані у встановленому законом порядку та містять розбіжності. Так як дані книги ОРО та контрольні стрічки не є доказами у розумінні ч.1 ст.69 КАСУ, тому не можуть об'єктивно підтвердити своєчасність оприбуткування Товариством готівкових коштів в книгах обліку розрахункових операцій в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" в повній мірі в день їх надходження в сумі 102034,88 грн.

Крім того, як вбачається з п.3.4.2 та п.3.4.3 акту перевірки, Товариством надавалися до перевірки книги з № "р"/3 та № "р"/3 зареєстровані 09.09.2013, № "р"/4 та № "р"/4 зареєстровані 13.05.2014, на підставі яких відповідачем встановлено порушення, викладені в акті перевірки (т.1 а.с.11-12).

Згідно п.2 Розділу 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Мінфіном України від 20.08.2015 №727, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, суд вірно зазначив, що викладеним спростовуються доводи представника позивача про недостовірність висновків контролюючого органу, які зроблено без відновлення відповідних документів, а сам акт перевірки не є доказом встановлених у ньому порушень.

Крім того, згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Так, відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, від 28.08.2013 року № 417 (далі-Порядок № 417), суб'єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані, зокрема, у кінці робочого дня (зміни) друкувати на РРО (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах ОРО.

Поняття фіскальний звітний чек розкривається в Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

До таких звітних чеків, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 р. № 199 "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" (зі змінами і доповненнями) відноситься Z-звіт - денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Аналогічне визначення закріплено у п.1.2 Положення.

Виходячи з аналізу зазначених норм слідує висновок, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 29.02.2016 №К/800/23498/13, яка узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 26.02.2013 у справах №21-7а13, 21-35а13, згідно яких оприбуткування готівки у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

З врахуванням позиції Верховного Суду України, встановлених обставин, представлених доказів (відновлених книг ОРО та контрольних стрічок), які об'єктивно не підтверджують своєчасність оприбуткування Товариством готівкових коштів в сумі 102034,88 грн., оскільки не є доказами у розмінні ч.1 ст.69 КАСУ, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що така готівка вважається оприбуткованою несвоєчасно.

Крім того, представник позивача вважає, оскільки готівкові кошти враховано в обліку в книгах обліку розрахункових операцій та в касовій книзі Товариства в день їх одержання в повній сумі, то це свідчить про своєчасне оприбуткування.

Суд вірно визнав безпідставними такі доводи позивача, оскільки, як це зазначено вище, оприбуткування готівки у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК є виключно сукупність певних дій, які Товариством вчинені не були.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про правомірність висновку акту перевірки про те, що Товариством сума у розмірі 102034,88 грн. не була оприбуткована своєчасно у день одержання готівкових коштів, як того вимагає п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637. Порушення ПАТ "Головинський граніт" п.2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні є доведеним.

Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 року № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відтак, податковим органом правомірно застосовано штрафні санкції згідно абз.3 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм обігу готівки" - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми 102034,88 грн. (102034,88х5).

Оцінюючи правомірність рішення органу владних повноважень, суд першої інстанції правильно керувався критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27.09.2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Щодо доводів апелянта про відсутність у рішенні належної оцінки встановленому факту порушення вимог п.п.2.2, 2.6 Положення №637, то вони є безпідставними, оскільки судом першої інстанції надано обгрунтовану правову оцінку встановленим обставинам справи, дослідженим доказам в межах перевірки допущених позивачем порушень, суті самого порушення та в межах доводів позовної заяви.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, довів правомірність прийнятого ним рішення.

Суд належним чином дослідив представлені докази, встановив обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "Головинський граніт" вул. Івана Фіалека,1,м.Київ,01103

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Житомирській області вул.Юрка Тютюнника,7,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,