Справа № 815/7056/14
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/7056/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. ОдесиГУ Міндоходів в Одеській області від 25.11.2014 року № , Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було проведено камеральну перевірку декларацій з податку на додану вартість за вересень 2014 року підприємства та складено акт, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає, що воно прийняті з порушенням норм податкового законодавства, а тому звернувся до суду про визнання його протиправним та скасування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" зареєстровано 24.09.1998 за №1 042966. Видами діяльності підприємства за кодами КВЕД є: 18.12 Друкування іншої продукції;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний), 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 58.14 Видання журналів і періодичних видань; 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

28.09.1998р. ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" узято на податковий облік до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області за №172.

17.10.2014р. ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" подано до ДПІ у Малиновському районі податкову декларацію з податку на додану вартість, відповідно до якої підприємством визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті, у розмірі 6609 грн. (а.с.34-35).

До вказаної декларації подано також розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, у тому числі щодо контрагента ТОВ "Корпус-777" (код ЄДРПОУ 12) (а.с.36). В наданій роз шифровці вказано, що податкові накладні ТОВ "Корпус-777" складено у червні 2014 року.

07.11.201р. уповноваженою особою ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ", за вересень 2014 року, за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ", за вересень 2014 року від 07.11.2014 року №5606/15-52-15-02 (надалі - Акт перевірки) (а.с. 6-7).

Згідно висновків Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками вересня 2014 року на суму 38288,00 грн.

В Акті перевірки №5606/15-52-15-02 відповідачем зазначено, що згідно реєстру отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2014 року до складу податкового кредиту позивачем включено податкову накладну від 27.06.2014 року № 89 на загальну суму 229728,00 грн., у т.ч. ПДВ 38288,00 грн., виписану контрагентом-продавцем ТОВ "Корпус-777", . Вказана сума відображена у розділі додатку 5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" та включено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року. Перевіркою встановлено, що накладна не була зареєстрована контрагентом-продавцем ТОВ "Корпус-777". ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ", , не скористалось правом, наданим абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а саме: разом зі звітною податковою декларацію з ПДВ за вересень 2014 року не надано додаток 8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8)". Відповідно в порушення п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, ТОВ "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" неправомірно включило до складу податкового кредиту за вересень 2014 року суму у розмірі ПДВ 38288,00 грн., що призвело до заниження суми, яка підлягає сплаті до бюджету на 38288,00 грн.

Судом встановлено, що 21.11.2014 року позивачем надано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси пояснення (а.с.11) про виявлення помилки в даті податкової накладної №89, зокрема, у звіті по ПДВ за вересень 2014 року зазначена податкова накладна від 27.06.2014 року №89, замість податкової накладної від 30.06.2014 року №89.

У листопаді 2014 р. позивачем подано уточнюючу декларацію з виправленням помилки, а саме змінивши дату спірної податкової накладної, зокрема, виключено з реєстру податкову накладну з помилковим номером та датою - №89 від 27.06.2014 року, та зареєстровано податкову накладну з вірним номером та датою - №89 від 30.06.2014 року.

На підставі Акту перевірки 25.11.2014р. ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с.8), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 47860,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 38288,00грн., за штрафними санкціями - 9572,00 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано до суду декларації та реєстру, що подавались у листопаді 2014 р. Крім того, суд першої інстанції вважає, що, якщо факт отримання відповідачем документів, щодо виправлення помилки у податковій звітності і мав місце, то такі документи подані позивачем 21.11.14 р., тобто після проведення камеральної перевірки. Рішення прийнято в порядку письмового провадження.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1, п.198.2 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі-Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.

Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Згідно до п.3 Порядку реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування.

У разі надання нерезидентом послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, податкова накладна складається та реєструється зареєстрованим на території України платником податку - отримувачем (покупцем) таких послуг.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу (покупцю) - платникові податку, підлягає реєстрації:

постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суми компенсації;

отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь їх постачальника (продавця).

Розрахунок коригування, складений платником податку до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг), а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації таким платником податку.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця) (за наявності) (п.4 Порядку).

Відповідно до ч.1,5,6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як вбачається зі ст.128 ч.6 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЛІТОПИСЕЦЬ-XXI» було подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року (дата реєстрації 17.10.2014 р. №) та реєстр виданих та отриманих податкових накладних (дата реєстрації 17.10.2014 р. №), у якому було включено до податкового кредиту податкову накладну №89 від 27.06.2014 р. на суму 38288,00 грн. отриману від ТОВ «Корпус-77» .

При перевірці було встановлено, що вищезазначена податкова накладна не зареєстровано ТОВ «Корпус-77» у Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого ТОВ «ЛІТОПИСЕЦЬ-XXI» завищено суму податкового кредиту за вересень 2014 року на суму 38288 грн. чим занижена сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками вересня 2014 року.

Після отримання акту ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 07.11.2014 року №5606/15-52-15-02, ТОВ «ЛІТОПИСЕЦЬ-XXI» 21 листопада 2014 року було подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області пояснення, в яких зазначено про помилку у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних , наданому до ДПІ, а саме-у реєстрі помилково була зазначена дата виписування податкової накладної №89 « 27.06.2014 р.», хояа дата виписування податкової накладної №89 є 30.06.2014 р.

Після того, як було виявлено помилку у звітності, 17 листопада 2014 року ТОВ «ЛІТОПИСЕЦЬ-XXI» подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області уточнюючий розрахунок по декларації з ПДВ з виправленням помилки (а.с. 95-98, 104).

Таким чином, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки справу розглянуто у порядку письмового провадження і, приймаючи рішення судом встановлено, що перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ч.6 ст.128 КАС України немає. Однак, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні суд міг сам з власної ініціативи витребувати ті докази, яких не достатньо для встановлення об`єктивної істини у справі.

Крім того, нормами Податкового кодексу України передбачено право самостійного виправлення допущених при подачі податкової звітності помилок, що і було зроблено позивачем. Обмеження, про які зазначає суд першої інстанції, визначені п.50.2. ст.50 ПК України застосовуються під час проведення документальних планових та позапланових перевірок.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ"- задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 25.11.2014 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТОПИСЕЦЬ-ХХІ" () судовий збір в сумі 2009,70 гривень (дві тисячі дев`ять гривень сімдесят копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2017 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик