Справа № 338/23/17
Суддя: Битківський Л.М.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/23/17

20 січня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПП у м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2, в якому поставив питання про визнання протиправною та скасування постанови інспектора від 20 грудня 2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 20 грудня 2016 року, керуючи транспортним засобом марки «Audi 80», рухався в м. Івано-Франківську по вул. І.Франка, де був зупинений працівниками патрульної поліції. Останні предявили претензії з приводу нібито допущеного порушення правил дорожнього руху. Зокрема зазначили, що, проїжджаючи перехрестя, він рухався заднім ходом. Такого правопорушення не вчиняв, а тому висловив поліцейським відповідні заперечення. Інспектор попросив пред'явити йому посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на автомобіль. Необхідні документи знаходились в портмоне. Маючи намір передати їх працівнику патрульної поліції, діставав його з кишені, однак інспектор вирвав портмоне у нього з рук, відкрив та сфотографував чомусь тільки посвідчення головного спеціаліста з охорони праці, яке знаходилось в ньому разом з іншими документами. Працівник патрульної поліції виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.1 «а» ПДР. Вважає, що вищевказана постанова є необґрунтованою та протиправною. Ні п. 10.10, ні п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху він не порушував. Хоча заперечував своєю вину у вчиненні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення інспектором складено не було. До того ж, під час розгляду справи працівником поліції було порушено його права, визначені ст.268 КУпАП. Зокрема, він не був ознайомлений з матеріалами справи, не мав змоги скористатись допомогою фахівця в області права, йому не було запропоновано написати пояснення. Вказує також, що інспектором в постанові не вірно зазначено д.н.з. автомобіля: НОМЕР_1 написано АТ 7777 АІ. Зважаючи на викладене, просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, винесену 20 грудня 2016 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2 скасувати.

В судове засідання позивач не зявився. Подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений позов підтримує та просить задовольнити.

Представник УПП у м.Івано-Франківську, інспектор роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2 в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську ОСОБА_2 від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП через порушення пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, оскільки цього числа о 22 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «Audi 80», н.з. АТ 7777 АІ, рухаючись по вул. Івана Франка в м.Івано-Франківську, не мав при собі (не предявив) посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Причина зупинки рух заднім ходом на перехресті (а.с.3).

Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч.5 ст.258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

З позовної заяви вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні такого. Жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, відповідачами суду не представлено.

Виходячи з наведеного, постанову серії АР №809161, винесену 20 грудня 2016 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_2, слід визнати протиправною та скасувати.

На підставі ст.ст.7; 258; 293 КУпАП, керуючись ст.ст.159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову серії АР №809161 від 20 грудня 2016 року, винесену інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк через суд першої інстанції.

Головуючий Л.М. Битківський