Справа № 822/2432/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2432/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріЛитвинюк К.Б.
за участі: представника позивача представників відповідачаРоманюка В.М. Дмитрієвої А.Л. Оржеховської К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський рай" до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення форми "В1" №/1412 від 30.11.2016 року, форми "В4" №/1413 від 30.11.2016 року, форми "Р" №/1414 від 30.11.2016 року. В обґрунтування вимог позивач зазначив про те, що відповідачем було протиправно збільшене грошове зобов'язання з ПДВ, зменшено розмір від'ємного зазначення з ПДВ, а також саму суму бюджетного відшкодування. Зроблено це було на підставі висновків перевірки, якою не було встановлено первинних документів, складених за фактом оплати (липень - грудень 2015 року) за будівельні роботи. Також відповідачем оподатковані операції з виділення (виділу) юридичної особи, хоча згідно з вимогами податкового законодавства такі операції не повинні оподатковуватись. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує.

Представники відповідача у судовому засіданні та наданих письмових запереченнях і поясненнях просять відмовити в задоволенні позову. Зазначають, що позивачем неправильно визначені об'єкти оподаткування податком на додану вартість. На думку податкового органу, позивач не надав для перевірки первинні документи на підтвердження господарських операцій з надання послуг, пов'язаних з виконанням будівельних робіт субпідрядними організаціями, у тому числі податкові накладні, які складались за фактом "першої події" - оплати коштів протягом липня - грудня 2015 року замовниками будівництва. Також, на думку відповідача, позивач занизив об'єкт оподаткування в частині операцій з виділення нових юридичних осіб: ТОВ "Подільський рай -1" та ТОВ "Подільський рай - 2."

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Подільський рай" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за лютий 2016 року, березень 2016 року та квітень 2016 року. За результатами перевірки складено акт №3492/14-02/396179 від 16.11.2016 року.

У висновках акту перевірки зазначається про те, що позивачем порушено ряд вимог податкового законодавства, що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту декларації за період, що перевірявся, завищення суми заявленого бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий - квітень 2016 року, заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до бюджету за відповідні періоди, завищення суми від'ємного значення за квітень 2016 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного і податкового періоду.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- форми "В1" №/1412 від 30.11.2016 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1 090 420 грн. Зазначеним податковим повідомленням - рішенням також визначене податкове зобов'язання з ПДВ у розмірі 407 756 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції - 272 605 грн.;

- форми "В4" №/1413 від 30.11.2016 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 37 908 грн.;

- форми "Р" №/1414 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 3 583 159 грн., з яких за основним зобов'язанням - 2 866 527 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 716 632 грн.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, суд виходить з наступного.

Як видно з матеріалів справи, між ТОВ "Подільський рай" (підрядник) та ЖБК "Хмельницький квартал" (замовник) укладений договір підряду з виконанням функцій служби замовника від 01.03.2015 року №1. За умовами цього договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання на підставі наданої замовником проектної документації надати підрядні послуги з будівництва об'єкту: "Будівництво торгівельного центра із закладами громадського харчування по вул. Кам'янецькій, 17, м. Хмельницький".

Також між позивачем (підрядник) та ЖБК "Ранковий-2" (замовник) укладений договір підряду з виконанням функцій служби замовника від 01.03.2015 року №2.Договір передбачає, що замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання на підставі наданої замовником проектної документації надати підрядні послуги з будівництва об'єкту: "Будівництво 4-х поверхового житлового будинку з мансардним поверхом по вул. Трудовій, 5/1Б у м. Хмельницькому".

Будівництво об'єктів проводилось субпідрядними організаціями, які залучались позивачем на договірній основі, що сторонами не заперечується.

У період з квітня по червень 2015 року позивач на виконання умов договорів підряду з виконанням функцій служби замовника від 01.03.2015 року №1 та №2 передав замовникам ЖБК "Хмельницький квартал" та ЖБК "Ранковий-2" результати виконаних субпідрядними організаціями будівельно - монтажних робіт та склав відповідні податкові накладні, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема: №1 від 30.04.2015 року на суму 639 559 грн., в т.ч. ПДВ 106 593,17 грн.; №2 від 30.04.2015 року на суму 1 719 255, 01 грн., в т.ч. ПДВ 286 542, 50 грн.; № 1 від 31.05.2015 року на суму 2 394 000 грн., в т.ч. ПДВ 399 000 грн.; №2 від 31.05.2015 року на суму 246 560, 50 грн., в т.ч. ПДВ 41 093, 42 грн.; №1 від 30.06.2015 року на суму 4 806 000 грн., в т.ч. ПДВ 801 000 грн.

Крім того, підтвердженням виконання позивачем умов вищевказаних договорів підряду з виконанням функцій служби замовника від 01.03.2015 року №1 та №2 є довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-2) за квітень, травень, червень 2015 року, акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-3) за квітень, травень, червень 2015 року, аналіз рахунку 631 за квітень, травень, червень 2015 року, копії яких є в матеріалах справи.

У період з вересня по грудень 2015 року на рахунок позивача надходили кошти від замовника ЖБК "Ранковий-2" як оплата за надані послуги (виконані будівельні роботи) у період з квітня по червень 2015 року з призначенням платежу: "договір №3 від 01.03.2015 року".

Разом з тим, з матеріалів справи та пояснень в судовому засіданні було встановлено, що договір №3 від 01.03.2015 року насправді між сторонами не укладався, тобто взагалі не існував, тоді як у платіжних дорученнях було допущено технічну помилку. Суду не надано доказів на підтвердження протилежного.

У зв'язку з невірним зазначенням у платіжних документах номера договору, податковий орган прийшов до висновку про те, що датою виникнення податкових зобов'язань у позивача є дата отримання коштів від ЖБК "Ранковий-2" за попередньою оплатою на виконання договору №3 від 01.03.2015 року, а не дата складання податкових накладних (за фактом надання послуг щодо виконання будівельних робіт, квітень-червень 2015 р.) У той же час така позиція відповідача не доводиться наявними у справі доказами.

Як вбачається з листа ЖБК "Ранковий-2" №16/12 від 16.12.2015 року, останнім були допущені технічні описки в платіжних дорученнях в частині зазначення призначення платежу, а саме замість договору підряду №2, зазначено договір підряду №3.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Судом встановлено, що ТОВ "Подільський рай" за першою подією (факт надання послуг для ЖБК "Хмельницький квартал" та ЖБК "Ранковий-2") були складені податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать квитанції №1 від 15.05.2015 року, №1 від 15.05.2015 року, №1 від 15.06.2015 року, №1 від 15.06.2015 року, №1 від 15.07.2015 року, копії яких є в матеріалах справи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

На думку суду, якщо господарська операція фактично була здійснена, то помилка в оформленні первинного документу не може бути підставою для не відображення такої операції у обліку підприємства.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що замовником у декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, що знаходиться за адресою по вул. Трудовій, 5/1Б у м. Хмельницькому зазначено ТОВ "Поділлябуд плюс", а не ЖБК "Ранковий-2", оскільки дана обставина не спростовує зміст первинних документів та рух коштів у межах вищезгаданих господарських операцій.

Критично судом оцінюється також твердження представників відповідача про те, що позивачем не було надано весь пакет первинних документів для здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки, які б підтверджували надання позивачем послуг щодо виконання будівельно - монтажних робіт субпідрядними організаціями.

Представники відповідача в судовому засіданні зазначили про великий обсяг документів, наданий підприємством, та неможливість їх опрацювання у строк, визначений перевіркою. Разом з тим, наведене не може свідчити про їх відсутність у позивача взагалі. Також встановлено те, що під час перевірки перевіряючим були надані первинні документи за попередній період, який не охоплювався перевіркою. Вказані документи не були відображені у акті перевірки, однак з їх змісту випливає те, що податкові зобов'язання були сформовані за фактом надання послуг з виконання будівельних робіт субпідрядними організаціями.

Щодо посилання відповідача на те, що операції з виділу юридичної особи - ТОВ "Подільський рай" підлягають оподаткуванню податком на додану вартість, суд звертає увагу на наступне.

16.12.2015 року загальними зборами учасників ТОВ "Подільський рай" (протокол №16/12/2015) було прийняте рішення про реорганізацію ТОВ "Подільський рай" шляхом виділу в порядку ст.109 ЦК України та створення нових юридичних осіб - ТОВ "Подільський рай-1" та ТОВ "Подільський рай-2". Інформація про зазначене рішення внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.109 ЦК України, виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Відповідно до актів приймання-передачі майна та зобов'язань за розподільчим балансом від 23.12.2015 року ТОВ "Подільський рай" передало ТОВ "Подільський рай-1" та ТОВ "Подільський рай-2" витрати на незавершене будівництво (рах.23 "Витрати"), сформовані під час виконання договорів підряду з виконанням функції служби замовника.

Визначення терміну "виділення" в редакції ст.98 ПК України за своєю суттю не є тотожним визначенню терміну "виділ", зазначеному в ст.109 ЦК України. Зокрема, згідно з нормами ЦК України "виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб", а згідно з положенням ст.98 ПК України "виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів інших платників податків в обмін на їх корпоративні права".

У той же час поняття "виділення" для цілей усього ПК України самим ПК України не визначене. Зокрема, ст.14 не містить визначення такого поняття, а у п. 98.1 ст. 98 ПК України чітко зазначено, що таке визначення терміна використовується виключно для цілей ст.98 ПК України: "Під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання...".

Стосовно твердження відповідача про невеликий розмір статутного капіталу ТОВ "Подільський рай-1" та ТОВ "Подільський рай-2", то суд звертає увагу на те, що чинним законодавством визначений мінімальний розмір статутного капіталу товариства на момент його створення, як того вимагає ст.144 ЦК України. В подальшому розмір статутного капіталу може бути збільшений у встановленому законодавством порядку. Крім того, чинним законодавством не передбачений обов'язок реєстрації юридичної особи платником податку на додану вартість одразу.

Відповідно до п.5.2 ст.5 ПК України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Суд враховує те, що "виділення" та "виділ" за своєю суттю є ідентичними формами реорганізації.

Відповідно до пп.196.1.7 п.196.1 ст.196 ПК України, не є об'єктом оподаткування операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб.

Пункт 56.21 ст.56 ПК України передбачає, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Суд також враховує зміст рішення Європейського суду з прав людини у справах "Serkov v. Ukraine", "Shchokin v. Ukraine", які відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, якими було встановлено порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем помилково зроблений висновок щодо віднесення до об'єктів оподаткування податком на додану вартість операцій з виділу юридичної особи.

Таким чином, зі змісту акту перевірки, на підставі висновків якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а також інших доказів у справі вбачається, що податковим органом під час проведення перевірки неповно досліджені усі обставини та документи, які мали значення, та повинні були бути взяті до уваги, а висновок про порушення платником вимог податкового законодавства був зроблений на підставі неповного аналізу податкової звітності позивача.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на те, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області

форми "В1" №/1412 від 30.11.2016 року,

форми "В4" №/1413 від 30.11.2016 року,

форми "Р" №/1414 від 30.11.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2017 року

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок