Справа № 521/20962/16-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/47/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд: визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо порушення та зміну строків, порядку та періоду перерахунку призначеної йому, ОСОБА_1 пенсії, встановлених Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262, постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30 вересня 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», № 505 зі змінами, що внесені Постановою № 763, № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов'язати ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати призначену йому, ОСОБА_1 пенсію із 01 листопада 2015 р. заміст 01 січня 2016 р. згідно постанови Кабінету Міністрів України № 763 від 30 вересня 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», Постанови № 505 зі змінами, що внесені Постановою № 763; зобов'язати ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати призначену йому, ОСОБА_1 пенсію із 01 січня 2016 р. замість 01 вересня 2016 р. згідно постанови Кабінету Міністрі України № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження призначеної йому, ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром у 10740 гривень. Після здійснення зазначених перерахунків зобов'язати ГУ ПФУ в Одеській області сплатити йому, ОСОБА_1 кошти, сума яких має бути обчислена як різниця між розміром перерахованої пенсії та сумою фактичних щомісячних виплат у розмірі 10740 гривень за період з 01 січня 2016 р. по теперішній час. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 05 січня 1994 р. відповідно до ст. 18, п. «а» ст. 21 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262-ХІІ йому призначено та виплачується пенсія по інвалідності як інваліду війни другої групи у розмірі 80% грошового забезпечення. У 2015 р. постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30 вересня 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» змінені структура та розміри оплати праці працівників органів прокуратури. Відповідач не здійснив відповідні перерахунки призначеної пенсії згідно порядку, котрий встановлений вимогами ч. 2 ст. 51 Закону № 2262 та передбачає, що перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. З 01 січня 2016 р. відповідач незаконно обмежує виплату пенсії розміром в 10740 гривень. Неодноразові усні та письмові звернення у листопаді - грудні 2016 р. щодо перерахунку пенсії відповідач відхилив. Вважаючи, що такі дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують та обмежують його права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому діючим законодавством України, він вимушений звернутись з наступним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився в своєму позові просив розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду письмове заперечення на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проходив військову службу в органах військової прокуратури, звільнений у запас з посади заступника військового прокурора Одеського гарнізону. Перебуває на пенсійному обліку з 05 січня 1994 р. і отримує пенсію як інвалід війни другої групи в розмірі 80% від грошового забезпечення на підставі ст. 18, п. «а» ст. 21 Закону № 2262. Протягом листопада-грудня 2016 року неодноразово звертався до відповідача з заявами про порушення законодавства та перерахунок призначеної пенсії, проте у цьому йому було відмовлено. Відповідно до норм частин 1, 3 ст. 1-1 Закону № 2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з звільнених з військової служби, та деяких інших осіб базується на Конституції України, і складається з цього Закону, Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих Законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Це означає, що будь-які додаткові обмеження під час нарахування пенсій та їх виплат мають бути передбачені відповідним пенсійним законодавством. Преамбула Закону № 2262 безпосередньо наголошує, що цей Закон має на меті реалізацію особами які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення. Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 призначені пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або у зв'язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. При цьому перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на цей перерахунок. Згідно ч. 12 ст. 43 Закону № 2262 у разі якщо на момент виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Частина 2 ст. 51 цього Закону передбачає, що перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Відповідно до Постанови № 763, яка внесла зміни до Постанови № 505 та згідно п. 3 набрала чинності 13 жовтня 2015 р. з дня опублікування («Урядовий кур'єр» від 13.10.2015 р. № 190), додатків №№ 6, 7 до неї, з цієї дати збільшений розмір грошового забезпечення заступника військового прокурора гарнізону. Враховуючи вказані норми законодавства, суд вважає, що перерахунок призначеної позивачу пенсії після отримання необхідних документів відповідач зобов'язаний був здійснити з 01 листопада 2015 р. фактично відповідно до наданого до суду перерахунку, пенсія, що призначена позивачу, перерахована на підставі Постанов №№ 763, 505 з 01 січня 2016 р.

Після опублікування 15 грудня 2015 р. у газеті «Урядовий кур'єр» № 234 набрало чинності Постанова № 1013, яка згідно пункту 6 має застосовуватися з 01 грудня 2015 р. Підпунктом 3 пункту 1 цієї Постанови підвищені на 25 відсотків посадові оклади керівних військовослужбовців військових прокуратур. Таким чином наступний перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідач зобов'язаний був здійснити із 01 січня 2016 р. Всупереч діючому законодавству згідно Постанови № 1013 пенсія перерахована із 01 вересня 2016 р., що підтверджується наданим до суду та приєднаним до матеріалів справи перерахунком. На підстави викладеного суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цієї частини позову, оскільки факти порушення відповідачем встановлених законодавством строків і порядку перерахунку призначеної пенсії є наявними та у повному обсязі підтверджуються матеріалами справи. Будь-яких зрозумілих пояснень і переконливих доводів з цього приводу, що якоюсь мірою спростовували би зазначено та обґрунтовували дії відповідача, його представником до суду не надано. Оцінювачі з точки зору закону затвердження представника відповідача про те, що перерахунки пенсії здійснювалися одразу ж після надходження довідок про складові грошового забезпечення позивача, суд звертає увагу на те, що адміністративний позов у цієї частини обумовлений не датою перерахунку пенсії, а безпосередньо датою виникнення такого права. Невиконання вимог закону про перерахунки пенсії суттєво порушило конституційні права позивача. На підставі викладеного суд визнає таки дії відповідача протиправними.

Наявні у матеріалах адміністративної справи документи підтверджують факт щомісячного з 01 січня 2016 р. обмеження максимального розміру пенсії, що сплачується позивачу, сумою у розмірі 10740 гривень. Ретельний аналіз діючого законодавства, що, на думку представника відповідача, дає достатні підстави для прийняття таких рішень, суд навпаки розцінює як суттєве порушення конституційних прав позивача. В обґрунтування обмеження розміру виплати пенсії представник відповідача посилалася на норми ч. 1 ст. 2 Закону «Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668 (далі-Закон № 3668) зі змінами, що внесені згідно із пунктом 25 Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. № 911 (далі,- Закон № 911), яким максимальний розмір пенсії визначений у сумі 10740 гривень. Таку правову позицію збоку відповідача суд оцінює як однобічну, упереджену та безпідставну. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом, тобто до 01 жовтня 2011 р. Позивачу пенсія призначена 05 січня 1994 р. При цьому норми статті 43 Закону № 2262 у редакції Закону від 01.12.1992 р. будь-які обмеження щодо максимального розміру пенсій не передбачали. Не має ніяких обмежень у вказаному спеціальному Законі і на теперішній час. Будь-які спроби протягом тривалого часу щодо обмеження розмірів пенсій військовослужбовцям, працівникам правоохоронних органів у кожному випадку визначалися Конституційним Судом України неконституційними. У відсотковому відношенні згідно п. «а» ст. 21 цього Закону пенсія була обчислена у розмірі 80% від сум грошового забезпечення. У подальшому процедура та механізм призначення і перерахунку пенсій по інвалідності згідно Закону № 2262 не змінювались. З огляду на викладене та враховуючи ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо зворотної сили закону , суд вважає, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. Порушення цього принципу у іншому випадку тягне зменшення розміру пенсії, який обчислюється у відсотках, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції, норми яких є нормами прямої дії, п. «а» ст. 21 Закону № 2262. Наприклад, позивачу станом на грудень 2016 р. сплачено 10740 гривень пенсії при її основному розмірі в 80% - 13304,82 гривни, що складає 64, 58% від суми грошового забезпечення. Таким чином основний розмір сплаченої позивачу пенсії безпідставно зменшений на 15,42%, - (10740 грн. х 80%) : 13304,82 грн. = 64,58%.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 911, що набрав чинності з 01 січня 2016 р., дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року. Висновок Головного науково-експертного управління Верховної Ради України від 16 грудня 2015 р. відносно пропозицій законопроекту № 3628 від 11 грудня 2015 р. до Закону № 911 щодо встановлення обмеження максимального розміру пенсій є категоричнім. У пункті 1 висновку вказано, що, «насамперед, слід звернути увагу на те, що проект у цілому спрямований на подальше зниження рівня соціального захисту державою громадян». За думкою Управління такий підхід не узгоджується з ст.ст. 1, 3 Конституції України. Таким чином, відповідно до п. 6 висновку, Головне управління не підтримує пропозицію щодо обмеження пенсій до рівня 10740 гривень на місяць. Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 за наслідками розгляду подання Верховного Суду України щодо конституційності окремих положень Закону № 3668 вказав, що, залишивши незмінним зміст права на пенсію, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат та здійснив висновок про порушення норм ч.3 ст.22 Конституції України. Аналогічна думка вказана у конституційному поданні Верховного Суду України до Конституційного Суду України згідно постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 25 березня 2016 р. Згідно висновку Головного науково-експертного управління Верховної Ради України від 02 червня 2011 р. відносно пропозицій законопроекту № 7455 від 31 травня 2011 р. до Закону № 3668 щодо встановлення обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності запропонованим Законом, «ця пропозиція суперечить ст. 22 Конституції України, внаслідок чого вона взагалі на має законодавчої перспективи». Пунктом 5 зауваження Головного юридичного управління Верховної Ради України від 17 липня 2011 р. щодо цього законопроекту, а саме змін до ст. 43 Закону № 2262 про встановлення максимального розміру пенсій, підкреслено, що аналогічні положення Закону раніше вже визнавалися неконституційними Рішеннями КСУ від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005, від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008. Конституційний Суд України у своїх Рішеннях неодноразово стверджував, що державна служба в особливих умовах, наприклад, військова або у правоохоронних органах, має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після звільнення у запас або у відставку (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.99 р. № 8-рп/99, 27.02.2003 р. № 4-рп/2003, підпункти 2.1, 2.2 Рішення від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016). Рішенням № 7-рп /2016 від 20 грудня 2016 р. за конституційним поданням Верховного Суду України Конституційний Суд України визнав неконституційними положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 щодо обмеження розміру призначених пенсій. Зміни до ст. 43, якими передбачалися обмеження розміру пенсій, були внесені згідно Законів №№ 3668, 911. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність. Незважаючи на це, 26 грудня 2016 р. підписаний Президентом України, 27 грудня опублікований і 01 січня 2017 року набрав чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1771-УІІІ від 06 грудня 2016 р. (далі - Закон № 1771). Нормою підпункту 1 пункту 10 цього Закону в частині 7 ст. 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною та повністю втратила чинність із 20 грудня 2016 р., слова і цифри «у період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р.» замінені словами і цифрами «по 31 грудня 2017 р.». Аналогічні зміни внесені до Законів №№ 3668, 911. При попередньому розгляду законопроекту № 5130 до Закону № 1771 пунктом 4 висновку Головного науково-експертного управління Верховної Ради України від 16.11.2016 р. підкреслено, що «Управління критично оцінює спроби обмеження пенсійних виплат як таки, що не узгоджуються з Конституцією України та ведуть до зрівнялівки, що виглядає соціально несправедливим». Пунктом 7 Рішення КСУ № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 р. висловлена правова позиція, якою «Конституційний Суд України зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічної редакції, оскільки рішення КСУ є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Повторне запровадження правового регулювання, яке КСУ визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй». Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд, виходячи із висловленого у Рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, вважає, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що відповідачем не надано будь-яких доказів правомірності відмови у проведенні перерахунків пенсії, обмеження її максимального розміру. Це ствердження обґрунтовано наявними в матеріалах справи документами та наведеними положеннями Конституції України, законів та інших правових актів.

Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням наслідків судового розгляду суд дійшов до висновків про протиправність дії відповідача щодо порушення та зміну строків, порядку та періоду перерахунку пенсії позивача, неконституційного та незаконного обмеження її максимального розміру.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9-11, 70, 99, 159-163, 167, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо порушення та зміну строків, порядку та періоду перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, встановлених Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262, постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30 вересня 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», № 505 зі змінами, що внесені Постановою № 763, № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію із 01 листопада 2015 року замість 01 січня 2016 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 763 від 30 вересня 2015 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», Постанови № 505 зі змінами, що внесені Постановою № 763.

Зобов'язати Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію із 01 січня 2016 року замість 01 вересня 2016 року згідно постанови Кабінету Міністрі України № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром у 10740 гривень.

Після здійснення зазначених перерахунків зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області сплатити ОСОБА_1 кошті, сума яких має бути обчислена як різниця між розміром перерахованої пенсії та сумою фактичних щомісячних виплат у розмірі 10740 гривень за період з 01 січня 2016 року по теперішній час.

Постанова може бути оскаржена учаниками процессу до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: