Справа № я361/6427/16-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № я361/6427/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2016 року, -

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із заробітної плати в сумі 1427,16 крб. та зобов'язати відповідача провести перерахунок такої та виплату, починаючи з 01.05.2016 року, виходячи із заробітної плати в сумі 1427,16 крб., отриману за роботу в зоні відчуження (м. Чорнобиль) з 28.05.1986 р. - 29.05.1986 р., з урахуванням уже проведених виплат.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

19 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 1 427,16 крб., отриману за роботу в м. Чорнобиль за період з 28.05.1986р.-29.05.1986р. Позивач послався на те, що заробітна плата була нарахована та виплачена позивачу без урахування премій, які були встановлені нормативно-правовими актами СРСР та УРСР, розрахунок заробітної плати за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був проведений невірно, оскільки не були використані нормативні документи з грифом «таємно» і для «службового використання», що передбачають оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На даний час він не має можливості звернутися до підприємства з вимогою про проведення перерахунку його заробітної плати, так як підприємство припинило свою діяльність без правонаступника.

Листом від 20 вересня 2016 року відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що в довідці про заробітну плату не зазначено сум премій.

Позивач, уважаючи дії відповідача неправомірними, звернувся у суд із адміністративним позовом.

Надаючи оцінку діям відповідача, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (ділі - Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно із частиною першою статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час спірних відносин) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюється постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок). За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Наведена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами загальної юрисдикції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на зазначену постанову посилався відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції, однак місцевий суд, всупереч п.2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України не прийняв її до уваги та не навів відповідних мотивів відступлення від зазначеної правової позиції.

У даній справі судом встановлено та не спростовується сторонами, що в наданій позивачем довідці зазначена сума заробітної плати у розмірі 127, 16 крб., в той час як сума премій, які просить врахувати позивач при перерахунку пенсії, не підтверджена ані довідкою, ані первинними документами, ані будь-якими іншими належними доказами.

До того ж, колегія суддів ураховує, що відповідно до Розпорядженням Ради Міністрів СРСР №964 від 17 травня 1986 року, на яке посилається позивач, голові Урядової комісії надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб.

Відповідно до підпункту 3 п.1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року), на яку також посилається позивач, запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.

Тобто, виплата вказаної премії не була обов'язковою та її розміри встановлювалися на розсуд підприємства.

За таких обставин та з урахуванням наведеного, висновок місцевого суду у справі, що розглядається, про неправомірність дій управління ПФУ не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

При цьому, на думку колегії суддів, місцевий суд безпідставно послався в оскаржуваному рішенні на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2015 року у справі №К/800/1607/15, оскільки вона прийнята за іншими фактичними обставинами справи, зокрема, в ній було зобов'язано управління УПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки, складеної з урахуванням нормативно - правових актів, розсекречених після 1986 року. Разом з тим, у даній справі відсутні належні бухгалтерські документи, які б підтверджували факт отримання позивачем заробітної плати з урахуванням премій, передбачених нормативно - правовими актами, розсекреченими після 1986 року.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, на підставі пункту 3 статті 198, пунктів 3, 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2016 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Кузьмишина

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.