Справа № 824/848/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2017 р. м. Чернівці справа № 824/848/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Козак В.Ю.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Сокирянської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області

до фізичної особи ОСОБА_3

про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Сокирянська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 (далі - відповідач) податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн.

Під час судового розгляду справи відповідачем подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з порушенням позивачем строків звернення до суду.

В судовому засіданні 02.02.2017 р. представник відповідача підтримав подане клопотання та просив суд залишити позовну заяву без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого, посилаючись на дотримання строків звернення до суду.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому п. 102.2 ст. 102 ПК України визначено перелік випадків, коли грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк примусового стягнення податкового боргу - це 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Системний аналіз пунктів 102.1, 102.2 та 102.4 ст. 102 ПК України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених ст. 102 ПК України, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податку.

Відповідно позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Пункт 102.1 ст. 102 ПК України визначає строки для визначення грошових зобов'язань платників податків. Наслідком збігу цього строку є звільнення платника податків від відповідного грошового зобов'язання. При цьому спір стосовно відповідної декларації та/або податкового повідомлення, які мали бути підставою для визначення грошового зобов'язання, не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У свою чергу, п. 102.4 ст. 102 зазначеного Кодексу встановлює строки стягнення податкового боргу, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання.

Розглядувані строки (для визначення грошових зобов'язань контролюючим органом і для стягнення податкового боргу) обчислюються окремо. При цьому строк для стягнення податкового боргу починає свій перебіг з дня виникнення податкового боргу, в той час як строк для визначення грошового зобов'язання контролюючим органом відлічується з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Визначене контролюючим органом грошове зобов'язання (незалежно від того, на який з 1095 днів припаде відповідне визначення) в разі його несплати платником податків набуде статусу податкового боргу. З дня виникнення податкового боргу починається відлік строку тривалістю 1095 днів для звернення податкового органу до суду з вимогою, пов'язаною зі стягненням такого боргу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 30.09.2015 р. позивачем сформовано податкове повідомлення-рішення форми Ф № 2639-17, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. Вказане податкове повідомлення - рішення вручено відповідачу, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення від 12.10.2015 р.

В подальшому, Сокирянською ОДПІ сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" № 1-00 від 28.01.2016 р. на суму 25000,00 грн. Згідно довідки Укрпошти від 29.02.2016 р. поштове відправлення повернуто на адресу Сокирянської ОДПІ за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи приписи п. 58.3 ст. 58 та п. 59.1 ст. 59 ПК України суд приходить до висновку, що податкова вимога вручена відповідачу 29.02.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Сокирянською ОДПІ адміністративний позов про стягнення з фізичної особи ОСОБА_3 податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн. подано у межах строку визначеного ПК України, а саме протягом 1095 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним і необґрунтованим, відтак, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 160 та 165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький

Ухвала в повному обсязі виготовлена 07 лютого 2017 р.