Справа № 806/752/15
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м.Житомир справа № 806/752/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Нагірняк М.Ф., суддів: Романченко Є.Ю., Семенюк М.М.,

за участі: секретар судового засідання Добровольська Н.А., ,

позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2,

представники відповідача Зотов А.О., Беспризваний А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання нечинними і скасування наказів №48 о/с від 16.01.2015 р. та №17о/с від 26.01.2015 р., поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання нечинними і скасування наказів №48 о/с від 16.01.2015 р. та №17о/с від 26.01.2015р. щодо звільнення зі служби, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

Заявою від 12.02.2015року Позивач уточнив свої позовні вимоги щодо зобов'язання МВС України поновити в органах внутрішніх справ.

В судовому засіданні Позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що відповідно до оскаржуваних наказів Міністерства внутрішніх справ України №48 о/с від 16.01.2015 р. та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №17о/с від 26.01.2015р. Позивач був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ.

Позивач та його представник вважають оскаржувані накази протиправними, так як, на їх думку, наказу про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ повинен передувати наказ зі звільнення з посади. Звільнення проведено із порушеннями вимог Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ щодо повноважень посадових осіб на таке звільнення та без проведення службового розслідування. Вважають, що при звільненні не дотримано вимог Закону України "Про очищення влади" щодо строків такого звільнення та при відсутності жодних претензій з боку гр.ОСОБА_5, відносно якого був складений відповідний адміністративний протокол.

Вважають, що МВС України зобов'язане поновити Позивача в органах внутрішніх справ.

Представник Міністерства внутрішніх справ України, Відповідача-1 по даній справі, в жодне судове засідання не прибув, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Представники Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області, відповідно Відповідача-2 і Відповідача-3, по даній справі, в судовому засіданні проти позову заперечили і пояснили, що відповідно до оскаржуваних наказів до Позивача правомірно були застосовані вимоги Закону України "Про очищення влади", так як Позивачем 09.01.2014року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно гр.ОСОБА_5, звільненого від адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII.

Крім того, представники Відповідача-2 і Відповідача-3 зазначили, що Закон України "Про міліцію" з 07.11.2015року втратив чинність і ліквідовані Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області та всі посади в цих установах.

Заслухавши пояснення Позивача, представника Позивача, представників Відповідачів, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються уточнені позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов проведення очищення влади (люстрація) щодо заборони окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) в органах державної влади, регулюються правовими нормами Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року N1682-VII із змінами та доповненнями (надалі - Закон N1682-VII), що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що згідно наказу МВС України від 16.01.2015року №48 о/с "По особовому складу" капітан міліції ОСОБА_1, інспектор з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області, звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади від 16.09.2014року та згідно з пунктом 62 "а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Зазначений наказ був оголошений (доведений до відому) наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015року №17 о/с "По особовому складу", тобто Позивач вважається звільнений зі служби в органах внутрішніх справ з 26.01.2015року (а.с.17-19).

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачем 09.01.2014року був складений протокол про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП. Підставою для складання вказаного протоколу слугував рапорт інспектора ДПС взводу №2 РДПС ДАІ із ЗС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області Рогача О.А. від 30.12.2013року про те, що 20.12.2013року під час несення служби на 20км автодороги Київ-Овруч в с.Нові Петрівці близько 12год 30хв автомобіль Сузукі Грант ОСОБА_5 д.н. НОМЕР_1 не виконав вимогу останнього про зупинку, що надавалася за допомогою жезла та свистка, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Як зазначено в дослідженій судом постанові Житомирського районного суду Житомирської області від 05.03.2014року, суд за результатами розгляду адмінпротоколу дійшов висновку, що в "діях ОСОБА_5 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, оскільки Верховною Радою України 22.02.2014року ухвалено Закон України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" (а.с.53).

За приписами п.10 частини другою статті третьої Закону N1682-VII працівник правоохоронного органу, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно особи, звільненої від адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII, підлягав звільненню із займаної посади, яку обіймав у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не був звільнений в цей період з цієї посади за власним бажанням із забороною її займати протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, Позивач підлягав звільненню із займаної посади та зі служби в органах внутрішніх справ в розумінні вимог Закону N1682-VII, про що зазначено в оскаржуваних наказах.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина та їх гарантії, основні обов'язки громадянина визначаються виключно законами України, а згідно з ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із правових гарантій захисту громадян від незаконного звільнення з роботи (служби) є встановлений законами України вичерпний перелік підстав для звільнення працівників та порядок звільнення.

Правовими нормами Закону N1682-VII чітко визначений порядок і строки проведення очищення влади (люстрація) щодо заборони окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) в органах державної влади, тобто щодо звільнення таких осіб із зазначених підстав.

Так, відповідно до вимог Прикінцевих та Перехідних положень Закону N1682-VII особи, до яких застосовуються очищення влади (люстрація), підлягають звільненню впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівником органу, до повноважень якого належить звільнення таких осіб.

Суд зазначає, що даний строк, що визначений в Прикінцевих та Перехідних положень Закону N1682-VII, є присікальним строком, тобто, строком, в які нездійснення права викликає припинення цього права.

Загальновідомо, що Закон N1682-VII набрав чинності 16.10.2014року, з дня, наступного за днем його опублікування (офіційне опублікування: Голос України, 2014, 10, 15.10.2014 N 198).

Відповідно до оскаржуваних наказів Позивач звільнений із займаної посади та зі служби в органах внутрішніх справ з 26.01.2015року, тобто в термін, що значно перевищує десятиденний термін з дня набрання чинності цим Законом N1682-VII.

Тобто, видання оскаржуваних наказів Відповідачами мало місце після припинення права на таке звільнення Позивача з підстав, передбачених Законом N1682-VII.

Крім того, суд зазначає, що підстави і порядок звільнення осіб зі служби в органах внутрішніх справ врегульовані правовими нормами Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114 (надалі-Положення).

В п.70 Положення ( в редакції на час прийняття оскаржуваних наказів, прямо зазначено, що звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку у званні до полковника міліції включно, проводиться начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ.

Як зазначено в оскаржуваному наказі Міністерства внутрішніх справ України №48 о/с від 16.01.2015 р., Позивач, капітан міліції, звільнений із займаної посади та зі служби в органах внутрішніх справ безпосередньо Міністром внутрішніх справ.

Таким чином, суд робить висновок, що звільнення Позивача із займаної посади та зі служби в органах внутрішніх справ проведено без дотримання встановленого порядку, а тому є незаконним, позовні вимоги Позивача в частині визнання протиправними та скасування наказів Міністерства внутрішніх справ України №48 о/с від 16.01.2015 р. та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №17о/с від 26.01.2015р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно суд зазначає, що права та повноваження працівників органів внутрішніх справ визначалися правовими нормами Закону України "Про міліцію", який втратив чинність ще з 07.11.2015року згідно із Законом України від 2 липня 2015 року N 580-VIII.

Відповідно до постанови КМ України від 16 вересня 2015 р. N 730 також Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області ліквідовано як юридичну особу публічного права.

Згідно наказу МВС України від 06.11.2015року № 1388 всі посади та вся штатна чисельність працівників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області скорочена в зв'язку з ліквідацією цього територіального підрозділу МВС України.

За приписами п.10 Розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону N 580-VIII працівники міліції, які не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Як зазначено в п.8 Розділу XI "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону N 580-VIII, з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, позовні вимоги Позивача щодо зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України видати наказ про поновлення Позивача як капітана міліції в органах внутрішніх справ не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають задоволенню. Судовим рішенням не можна зобов'язати Відповідачів по справі надати можливість виконання Позивачем тих повноважень, які втратили чинність з 07.11.2015року згідно із Законом України від 2 липня 2015 року N 580-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів". В абзаці третьому пункту 18 цієї Постанови прямо зазначено, що у випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП). Одночасно суд визначає працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації.

В розумінні вимог п."г" п.64 Положення скорочення чисельності та штатів, в тому числі у звязку із ліквідацією установи (органу внутрішніх справ), є самостійною підставою для звільнення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби в запас (з постановкою на військовий облік).

Таким чином, порушене право Позивача, зумовлене незаконним звільненням з посади інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області та зі служби в органах внутрішніх справ, підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання його звільненим з 07.11.2015року у зв'язку із ліквідацією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Одночасно за період вимушеного прогулу в кількості 243дні (з 26.01.2015року по 07.11.2015року) Позивач має право на виплату йому заробітної плати в розмірі 23872,32грн., виходячи із середньоденного його грошового утримання в розмірі 98,24грн. Вказані кошти підлягають стягненню з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на користь ОСОБА_1.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 16.01.2015року №48 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області, зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади від 16.09.2014року та згідно з пунктом 62 "а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015року №17 о/с "По особовому складу" в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області, зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади від 16.09.2014року та згідно з пунктом 62 "а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Вважати звільненим капітана міліції ОСОБА_1, інспектора з адміністративної практики відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Житомирського району, підпорядкованого УМВС України в Житомирській області, зі служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015року у зв'язку із ліквідацією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 23872,32грн. за період вимушеного прогулу.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Суддя Є.Ю. Романченко

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 08 лютого 2017 р.