Справа № 806/1970/16
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" лютого 2017 р. Справа № 806/1970/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Лугинського відділення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017р. ОСОБА_3 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Лугинського відділення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем 19 липня 2016 року було винесено податкове повідомлення-рішення №27126-06, яким визначено суму транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 25000,00 грн. В подальшому 26.09.2016 було винесено податкову вимогу №28922-06 на аналогічну суму. Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2016 року №27126-06 та податкову вимогу 26.09.2016 №28922-06 було винесено безпідставно, а тому просить їх визнати протиправними та скасувати.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2016р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправними податкове повідомлення рішення Лугинського відділення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 19.07.2016 №27126-06, вимогу від 26.09.2016 №28922-06 та скасовано їх.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Коростенська ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області звернулась до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 14.11.2016р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі Коростенська ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області посилаючись на положення ст.267 ПК України, зазначає, що позивач як власник транспортного засобу з роком випуску до 5 років та вартістю понад 750 мінімальних заробітних плат зобов'язаний сплати до бюджету транспортний податок в розмірі 25000,00 грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ОСОБА_3 є власником автомобіля Porsche Cayenne, 2012 року випуску з об'ємом двигуна 2967 куб.см. 19 липня 2016 року Лугинським відділенням Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення №27126-06, яким визначено ОСОБА_3 суму транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн. (а.с.7). В подальшому 26.09.2016 було винесено податкову вимогу №28922-06 на аналогічну суму (а.с.8).

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомленя - рішення став об'єм двигуна та рік випуску належного позивачу автомобіля. При цьому суд першої інстанції встановив, що середньоринкова вартість автомобіля, який належить позивачці становить 1 011 970.05 грн., що є меншим ніж 750 мінімальних заробітних плат, встановленої на 01.01.2016 року, тому на позивачку не може покладатись обов'язок по сплаті транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 25000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями податкового органу, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою та посилаючись на п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення, яким позов задоволено, колегія суддів враховує наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Відповідно положень норм названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (підпункт 267.1.1).

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII) у 2016 році стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Середньоринкова вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

На момент винесення оскаржуваного повідомлення-рішення, припис щодо об'єму циліндрів двигуна, при якому виникає обов'язок сплатити відповідний податок, у діючому податковому законодавстві був виключений.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу об'єм двигуна автомобіля позивача 2967. Тому безпідставними та надуманими є посилання скаржника в запереченнях на адміністративний позов та в апеляційній скарзі на те, що об'єм двигуна транспортного засобу позивача 3000куб.см та понад.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України.

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1).

Згідно п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Отже, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

З 19 лютого поточного року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком. та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Суд першої інстанції зазначив, що середньоринкова вартість належного позивачу транспортного засобу марки Porsche Cayenne, 2012 року випуску з об'ємом двигуна 2967 куб.см. дизель, автоматична КПП та пробігом 529980 км., що визначена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, становить 1011970,05 грн. що підтверджується відповідною викопіровкою, яка знаходиться в матеріалах справи і є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня, а відповідачем не надано жодних доказів того, що належний позивачу автомобіль, станом на 1 січня 2016 року мав вартість більшу ніж вона розрахована згідно методики, затвердженої Кабінетом міністрів України (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне), належний позивачу транспортний засіб не є об'єктом оподаткування.

Судова колегія апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він є не обґрунтованим та таким, що зроблений без правильного застосуванням норм матеріального права, в тому числі і без правильного застосування Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66 та додатку № 2 до неї в якому зазначено коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням нормативного середньорічного пробігу транспортного засобу. Відповідно до застосування зазначених норм середньоринкова вартість автомобіля позивачки, із середнім річним пробігом 108 000 км., як визначено у розрахунку наданим відповідачем, становить 1 048 111,84 грн., що перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, таким чином на позивачку правомірно покладено обов'язок по сплаті транспортного податку.

Належних та допустимих доказів того, що середньорічний пробіг автомобіля позивачки є більшим судом не встановлено та суду не надано . Розрахунок середньоринкової вартості автомобіля, доданий позивачкою до справи, не обґрунтований та не підтверджений.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки податкове повідомлення-рішення від 19.07.2016р. та податкова вимога є законними та такими, що не порушують охоронювані права та інтереси позивача, то вони не підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України слідує, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є також неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання,

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції прийняв постанову без дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції спростовані доводами апелянта, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" листопада 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги від 19.07.2016р.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік