Справа № 607/9745/16-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. Справа № 876/8906/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДР №089545 від 26 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 05.09.2016 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДР №089545 від 26 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що правопорушення, зазначеного в постанові, він не вчиняв.

Вважає накладене стягнення неправомірним і необґрунтованим, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази щодо його винуватості - відсутні. Тому, вважає, що дану постанову слід скасувати.

Оскаржуваною постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2016 року в задоволенні позовної заяви - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що накладене стягнення є неправомірним і необґрунтованим, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази щодо його винуватості - відсутні. Тому, вважає, що дану постанову слід скасувати.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що досліджені у судовому засіданні докази надані сторонами, зокрема: копія постанови серії ДР №089545 від 26 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення; відеозапис вчинення позивачем правопорушення, спростовують твердження позивача про те що він не вчиняв жодних правопорушень та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 11.5 та п. 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою серії ДР №089545 від 26 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП, за порушення ним п. 2.1 Б, 11.5 ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення серії ДР №089545 від 26 серпня 2016 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Evanda», д.н.з. НОМЕР_1, 26 серпня 2016 року о 21 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Будного, 32, рухаючись дорогою із двохстороннім рухом, що має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на крайню ліву смугу руху, в той час коли інші смуги для руху були не зайняті, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України. При перевірці документів у водія був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 Ґ ПДР.

Як встановлено судом першої інстанції, що представник відповідача в судовому засіданні надала відеозапис вчиненого позивачем правопорушення, який оглянуто в судовому засіданні, та який підтвердив вчинення позивачем порушення вимоги п. 11.5 ПДР та п. 2.1 Ґ ПДР.

Згідно вимог п. 11.5 на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки)., а згідно п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Нормами ч.2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Досліджені у судовому засіданні докази надані сторонами, зокрема: копія постанови серії ДР №089545 від 26 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення; відеозапис вчинення позивачем правопорушення, спростовують твердження позивача про те що він не вчиняв жодних правопорушень та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 11.5 та п. 2.1 Ґ ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини та факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2016 року у справі № 607/9745/16-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар