Справа № 804/856/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 лютого 2017 р.Справа №804/856/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з Дніпропетровського регіонального управління Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 1304,87 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено наступне:

- 17.08.2015 року посадовою особою Управління проведена перевірка Нікопольської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо дотримання Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 17.08.2015 року №16/1;

- у ході перевірки було виявлено порушення вимог договору, за що умовами відповідного договору передбачена відповідальність у вигляді штрафу за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки органів Фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування. Штраф накладається в розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат;

- з урахуванням виявлених порушень відповідач має сплатити штраф у розмірі своєчасно не проведеної суми, а саме: 949 грн. по пенсіонеру ОСОБА_1 та 355,87 грн. по пенсіонеру ОСОБА_2;

- відповідно до статей 6, 35 Господарсько-процесуального кодексу України Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі при порушені своїх прав і законних інтересів, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав та інтересів звернулось до відповідача із письмовою претензією про сплату ним заборгованості у сумі 1304,87 грн., на яку 23.10.2015 управлінням отримано відповідь про відмову добровільно сплати борг з підстав, що відбувся технічний збій, в результаті якого не вдалося вчасно повернути зазначені кошти;

- звернення до суду з адміністративним позовом спричинено необхідністю стягнення заборгованості.

Згідно положень частини п'ятої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Разом із адміністративним позовом позивачем подано до суду клопотання про поновлення строків подачі адміністративного позову, в обґрунтування якого останнім зазначено, що у період з 01.09.2015 року по 31.12.2016 року органи Пенсійного фонду України були зобов'язані сплачувати судовий збір за подачу позовних заяв до суду, у зв'язку із чим, через неможливість сплати судового збору, при зверненні до суду із позовами направлялись клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору до винесення рішення, але не всі клопотання були задоволені та більшість із поданих позовних заяв була повернута через несплату судового збору.

З наданих до позовної заяви документів судом встановлено, що первинне звернення позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цим позовом відбулось 17 березня 2016 року, та ухвалою суду від 21 березня 2016 року у справі №804/1552/16 позовну заяву було залишено без руху, у тому числі з підстав несплати заявником суми судового збору, та у подальшому ухвалою від 19 квітня 2016 року повернуто позивачеві з підстав неусунення визначених судом недоліків. Ухвалу суду від 19 квітня 2016 року разом із позовною заявою отримано Управлінням 22 квітня 2016 року за вх. №244/16, про що свідчить вхідний штамп на копії супровідного листа суду.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але до такого позову застосовуються положення статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, що дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених законодавством певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

З заявленого позову вбачається, що спір виник у зв'язку із виконанням адміністративного договору, та стягувані суми нараховані на його підставі.

Суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами, оскільки позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом 27 січня 2017 року (позовну заяву направлено засобами поштового зв'язку), тоді як про порушення своїх прав дізнався з моменту отримання відповіді на претензію - 23 жовтня 2015 року, встановлений шестимісячний строк звернення до суду сплив 24 квітня 2016 року, уперше звернувся до суду із цим позовом - 17 березня 2016 року, отримав ухвалу про повернення позовної заяви - 22 квітня 2016 року.

При цьому, за наведених у поданому клопотанні доводів щодо причин пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, суд не знайшов такі доводи достатніми та поважними, оскільки обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати такого судового збору, та достеменно відомо, що управліннями Пенсійного фонду неодноразово протягом 2016 року були подані до адміністративного суду позовні заяви із документами про сплату судового збору.

Крім того, сам позивач зазначає, що більшість позовних заяв за умови несплати судового збору була повернута, отже, були і такі адміністративні позови, у яких суд задовольняв клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення по справі.

Проте, позивач і після 22 квітня 2016 року, протягом шести місяців не скористався правом повторного звернення до суду, у зв'язку із чим пропустив строк за умови власної бездіяльності.

У зв'язку із викладеним, суд вважає правомірним залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, а причини пропуску такого строку судом не визнані поважними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.О. Верба