Справа № 415/6035/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року справа №415/6035/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Блохіна А.А., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2016 року в адміністративній справі №245/6035/16-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням винагороди за безпосередню участь в АТО; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст..ст.43,63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням винагороди за безпосередню участь в АТО з 30.09.2015 року.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в управлінні та з 30.09.2015 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) в розмірі 62% грошового забезпечення.

В період з 30.11.2014 по 29.09.2015 він приймав безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. При призначенні йому пенсії за вислугу років відповідачем не було враховані складові заробітної плати, а саме одноразова грошова винагорода за участь в АТО в сумі 31198,08 грн, з якої сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

30.06.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, яку йому виплачували на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій».

13.07.2016 року йому відмовлено у перерахунку пенсії. Позивач вважає дії Управління щодо відмови йому у перерахунку пенсії з врахуванням винагороди за участь в антитерористичній операції та матеріальної допомоги противоправними.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2016 року в задоволені позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з постановленням судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачувалася позивачу щомісячно, тому носила постійний характер, отже, входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові ВСУ від 10.03.2015 року у справі №21-70а15.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262 з 30 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону №2262 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Спірним в цій справі є право позивача на включення до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, суми винагороди за участь в антитерористичній операції.

Виплата винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій в 2014 році визначалась постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», а в 2015 році - постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій».

Із наданої довідки Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України у Луганській області № ВДЗ/5941/А від 22.06.2015, Головного управління Національної поліції в Луганській області №А-2850 від 06.05.2016 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України вбачається, що ОСОБА_3 дійсно у період з 30.11.2014 року по 29.09.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області. Підстава: накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.06.2015 року №158, від 14.10.2015 року №287. (а.с.17-18)

З довідки Лисичанського МВ ГУ МВСУ у Луганській області від 04.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 з лютого 2015 року по серпень 2015 року нарахована винагорода за безпосередню участь в АТО в сумі 27496 грн. (а.с.15)

Із зазначених сум сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інші відрахування.

30.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням винагороди за безпосередню участь в АТО.

Проте, управлінням відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням зазначеної винагороди.

ОСОБА_3 з 30.09.2015 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, які зазначені позивачем у адміністративному позові, є Закон №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, які мають право на пенсію за цим Законом. Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закону №2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 3 вказаного Закону визначена сферу його дії, яка поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов'язок за межами України, та членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов'язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов'язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Також у ч.1 ст.15 Закону №2011 зазначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262.

Відтак, Закон №2011 розповсюджується на діючих військовослужбовців та не поширюється на працівників органів внутрішніх справ, яким є позивач.

Більш того, він не стосується правовідносин, пов'язаних із пенсійним забезпеченням вказаних осіб.

Згідно ч.3 ст.43 Закону № 2262 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є вичерпним, а одноразові додаткові види грошового забезпечення взагалі не зазначені.

На підставі ст.7 ЗУ « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464) єдиний внесок для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, а саме: підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, військових частин та органів, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства, нараховується на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 встановлено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області згідно п.п. 5 п. 2.2 розд. 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 №11-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.07.2002 за №581/6869 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 №5-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 за № 208/14899), здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262.

Згідно діючого законодавства України обов'язок по підготовці та наданню документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій покладений на структурні підрозділи відповідних Міністерств, звідки звільнені зазначені особи.

З матеріалів справи вбачається, що грошове забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_3 станом на 29.09.2015 року - дату його звільнення, визначено на підставі його грошового атестату №32 (а.с.38) та довідки Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області №45/22033 від 06.10.2015 року (а.с.39), виданих для обчислення пенсії.

Винагорода за участь в АТО не зазначена у вказаних документах.

Зазначена виплата не має систематичного, а носить тимчасовий характер, залежить від певних обставин, тому вона не включається до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби.

Тому пенсійним органом при призначенні пенсії, при відмові в її перерахунку дотримано вимоги ст.43 Закону № 2262 та п.7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393.

При цьому колегія суддів не може взяти до уваги висновки Верховного Суду України в ухвалах від 10.03.2015 року у справі №21-70а15, від 14.05.2013 року у справі №21-125а13, від 06.11.2013 року у справі №21-350а13, постанові у справі №21-70а15 від 10.03.2015 року з наступних підстав.

Згідно ст.161 та ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України та водночас, суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 69 Закону України від 16.10.1996 №422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного суду України є обов'язковими до виконання.

13 травня 2015 року Конституційним Судом України ухвалено рішення по справі № 4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону № 2262, де зазначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положенням першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягають перерахунку, у тому числі, у зв'язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Колегія суддів зауважує, що вказане рішення Конституційного Суду України прийнято пізніше в часі, ніж зазначені вище постанови Верховного Суду України.

При цьому пенсія позивачеві призначена на підставі норм спеціального Закону №2262, тому щодо нього потрібно застосовувати виключно норми цього закону в спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2016 року в адміністративній справі №245/6035/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 14 грудня 2016 року в адміністративній справі №245/6035/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Л.В. Ястребова