Справа № 823/2074/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року справа № 823/2074/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Орленко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський щодо невключення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_1;

- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський ОСОБА_2 внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно включення всієї суми відшкодування належної до виплати ОСОБА_1, а саме: 14986,69 грн.;

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти і затвердити зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 10240,26 грн., що належать до виплати ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного з публічним акціонерним товариством Банк Михайлівський договору банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) №980-021-000002964 від 04.11.2015, на рахунки позивача від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року надійшли кошти на загальну суму 10239 грн. 57 коп.

У звязку з початком процедури ліквідації банку позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський з вимогою про його включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Однак, листом ПАТ Банк Михайлівський позивача повідомлено про визнання нікчемними вищевказаних переказів (транзакцій) за 19.05.2016 та неможливість включення позивача до переліку вкладників.

Позивач вважає, що він, як вкладник Банку, має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно із Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні 27 січня 2017 року позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, направив до суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що виплати Фондом коштів здійснюється на підставі наданого уповноваженою особою переліку вкладників. У звязку з відсутністю відомостей про позивача у наданому уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський Фонд позбавлений можливості проводити відшкодування, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач 2 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2, направив до суду заперечення проти позову. Згідно письмових заперечень Відповідача 2, перекази коштів (транзакцій), здійснені 19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, є нікчемними.

На момент проведення вищезазначених транзакцій ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за Договором №980-021-000219577 від 11.04.2016 та №980-021-000223324 від 18.04.2016. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог чинного законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладення такого роду договорів.

З огляду на те, що окрім коштів, зарахованих на рахунок позивача на підставі нікчемних правочинів, інші кошти відсутні, то у відповідача відсутні правові підстави для включення позивача до переліку вкладників.

У судовому засіданні 27 січня 2017 року представник відповідача 2 просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 листопада 2015 року між позивачем (Клієнт) та ПАТ Банк Михайлівський (Банк) укладено договір банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) №980-021-000002964, за умовами якого Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок №6002 (далі рахунок), в гривні для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобовязується оплачувати послуги Банку.

Також, 04 листопада 2015 року відповідно до заяви (оферти) №200374462, на імя позивача відкритий картковий рахунок «Кредитна картка МТС (неіменна) №6003.

11 квітня 2016 року між позивачем (Сторона 1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Сторона 2) укладено договір №980-021-000219577 тип договору «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), за умовами якого Сторона 2 прийняла від позивача грошові кошти в сумі 5000,00 грн. на строк не більше 42 дні з дати укладення з 11.04.2016 по 23.05.2016 та зобовязалася повернути кошти і виплачувати проценти в порядку та на умовах, встановлених цим Договором. Переказ коштів підтверджується квитанцією №QS306301 від 11.04.2016.

18 квітня 2016 року між позивачем (Сторона 1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Сторона 2) укладено договір №980-021-000223324 тип договору «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), за умовами якого Сторона 2 прийняла від позивача грошові кошти в сумі 5000,00 грн. на строк не більше 91 день з дати укладення з 18.04.2016 по 18.07.2016 та зобовязалася повернути кошти і виплачувати проценти в порядку та на умовах, встановлених цим Договором. Переказ коштів підтверджується платіжним дорученням №4026143 від 18.04.2016.

Умовами договорів від 11.04.2016 та від 18.04.2016 передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язане повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти.

Відповідно до умов вищевказаних договорів, Сторона 2 повертає грошові кошти позивачу на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» №6002, а проценти на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» №6003.

19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача ОСОБА_1 від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі:

- 5000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-021-000219577 від 11.04.2016»;

- 5000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-021-000223324 від 18.04.2016»;

- 128,91 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-021-000219577 від 11.04.2016»;

- 110,66 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-021-000223324 від 18.04.2016».

Надходження коштів та зарахування їх на поточні рахунки позивача, підтверджується довідками ПАТ «Банк Михайлівський» про стан рахунку від 29.08.2016 №3Г1/1392, №3Г1/139.

Згідно вищевказаних довідок банку від 29.08.2016 вищевказані перекази (транзакції) є нікчемними. На момент проведення вищезазначених транзакцій ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів для проведення розрахунків за Договором №980-021-000219577 від 11.04.2016 та №980-021-000223324 від 18.04.2016. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог чинного законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладення такого роду договорів.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 за № 14/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 за № 812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та від 13.06.2016 за №991 Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський, згідно з якими 23.05.2016 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_3 №27/1 від 24.05.2016 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень ліквідатора банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський ОСОБА_3 №2 від 13.07.2016 продовжено роботу комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ Банк Михайлівський.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський та делеговано всі повноваження ліквідатора банку ОСОБА_2 з 05.09.2016.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до уповноваженої особи ОСОБА_3 із заявою від 17.08.2016, в якій просить включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як особу, яка має право на відшкодування кошів у ПАТ «Банк Михайлівський».

Листом ПАТ Банк Михайлівський від 21.09.2016 №3Г1(К)/12630 позивач повідомляється про те, що переказ коштів (транзакція), здійснений на рахунки ОСОБА_1, є нікчемним.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі Закон).

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із статтею 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Водночас положеннями статті 38 Закону визначено ряд заходів, які повинна вживати Уповноважена особа Фонду, щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Так, як передбачено частиною 2 цієї статті, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону (на які посилається уповноважена особа банку в довідках про стан рахунку) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Суд, не приймає до уваги посилання відповідача щодо нікчемності переказів коштів (транзакцій), з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахування коштів з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача було здійснено 19 травня 2016 року, тобто до прийняття рішення Національним банком України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» та прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора» та рішення від 13 червня 2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно з ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі.

Згідно п.1.30 даного Закону визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача

Як вбачається з пояснень позивача та наданих документів, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» відповідними платіжними дорученням зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» ініціював переказ коштів позивачу на підставі відповідних договорів між ними.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже, ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Суд також звертає увагу, що списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року.

На переконання суду, в письмових запереченнях не вказано з яких конкретних підстав відповідач вважає зазначені правочини нікчемними, відповідно не надані будь-які докази в підтвердження таких обставин, в зв'язку з чим суд при вирішенні спору відхиляє такі письмові заперечення відповідача.

На банківських рахунках позивача, що були відкриті в ПАТ "Банк Михайлівський", перебувають підтверджені належними доказами грошові кошти в сумі 10240,26 грн. (0,69 (залишок) + 10000,00 + 110,66 + 128,91). Зазначені кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 26 Закону є вкладом.

Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником. Ключовим є сам факт знаходження на рахунках вкладників грошових коштів.

Така правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України (постанова від 12.01.2016 № К/800/46158/15), який наголошую, що для вирішення питання про відшкодування Фондом коштів за вкладами немає правового значення походження коштів вкладу.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно-правових актів Фонду безпідставно визнано нікчемними операції по переказу коштів (транзакції) ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 10000,00 грн. 00 коп. та в сумі 239 грн. 57 коп. на рахунки позивача.

З наведеного слідує висновок, що за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язаний включити дані про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Виходячи з пункту 5 розділу 2 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, в тому числі до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду додаткову інформацію про рахунок цього вкладника.

Вирішуючи спір по суті, суд також приймає до уваги, що згідно частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В той же час, у своїх позовних вимогах позивач просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський, що полягає у невключені даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відповідно зобовязати включити дані про позивача до переліку вкладників.

Однак, станом на час розгляду справи відповідно до Закону України Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб уповноваженою особою створюється та передається до Фонду саме перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а не перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом. Отже, позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у цій частині.

Суд також зазначає, що в даному випадку відшкодування коштів здійснюється за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після включення та передачі уповноваженою особою Фонду даних про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Оскільки уповноважена особа таких дій не вчинив, у Фонду відсутня інформація щодо рахунку позивача. Фонд не розглядав питання про виплату позивачу коштів, тобто спірні правовідносини ще не виникли. Зважаючи, що суд позбавлений можливості вирішувати наперед спір, який ще не виник, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено право позивача на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, суд вважає, що для належного захисту прав позивача необхідно зобовязати новопризначену уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 включити дані про рахунки ОСОБА_1 (№6002, №6003) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського рахунку від 04.11.2015 №980-021-000002964 на суму 10240,26 грн.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу матеріалів справи та положень чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Суд відступає від правової позиції Верховного суду України у постанові від 15.06.2016 щодо підвідомчості подібних справ господарським судам, оскільки відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 4452-VI Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, дії його уповноважених осіб вважаються діями Фонду, а положення ст.12 Господарського процесуального кодексу України не охоплює позови до субєктів владних повноважень, які здійснюють відповідні функції в банку, що не оголошений банкрутом.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що за поданий позивачем позов немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, враховуючи, що немайнові вимоги позивача до уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково, а тому на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки наведені уповноважені особи є посадовими особами названого Фонду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, що полягає у невключенні даних про рахунки ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського рахунку від 04.11.2015 №980-021-000002964 на суму 10240 (десять тисяч двісті сорок) гривень. 26 грн.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 включити дані про рахунки ОСОБА_1 за №6002 (на суму 10000,69 грн.) та №6003 (на суму 239,57 грн.) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 734 (сімсот тридцять чотири) грн. 94 коп.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Орленко