Справа № 815/688/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 лютого 2017 року м. Одеса Справа № 815/688/17

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання дії та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання дії та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З адміністративного позову вбачається, що позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо неповідомлення позивача про ризики та загрози «тоталітарного режиму» при спонуканні та оформлення тур візи для поїздки в Республіку Куба, щоб на власні очі побачити сина і зясувати його долю в Республіці Куба протиправними;

- визнати бездіяльність відповідача щодо не оприлюднення наявної інформації про «жорстокий» режим і ризики, що з ними повязані під час поїздки в Республіку Куба протиправною;

- зобовязати відповідача оприлюднити на офіційному сайті попереджувальну інформацію про ризики поїздки до Республіки Куба.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Оскільки вказаний спір носить немайновий характер, то позивач повиннен сплатити суму судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, за кожну вимогу.

За таких обставин та відповідно до абз. 2, ч. 6, ст. 6 Закону України Про судовий збір позивачі при подачі вказаного позову повинні сплатити судовий збір у розмірі 1920 грн..

Так, судом встановлено, що позивачем, у порушення вищеозначених приписів чинного законодавства України, до матеріалів позовної заяви не додано відповідних доказів на підтвердження сплати судового збору.

Одночасно, в позові позивачем заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору через тривале не поновлення на роботі та заниженим розміром пенсії у сумі 1727 грн.

Проте суд вважає, що викладене позивачем в адміністративному позовні клопотання про відстрочення позивачу сплату судового збору за подання цього позову до прийняття рішення, в звязку з його матеріальним становищем, є безпідставним, необґрунтованим, документально не підтвердженим, та таким, що не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом № 3674-VI.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 88 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що умовою зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат є незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони, незалежно від того, чи є сторона фізичною особою чи юридичною.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що вказані норми законодавства встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статтей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 КАС України) усіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, у звязку з чим застосування інституту звільнення від сплати судового збору можливе у разі тяжкого фінансового становища сторони.

Водночас, суд вважає за доцільне зауважити, що з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинні бути наведені обставини, котрі свідчать про наявність скрутного матеріального становища особи, та подати суду відповідні докази.

При цьому, позивачем до матеріалів адміністративного позову не додано жодного належного доказу на підтвердження тяжкого фінансового становища, а відтак клопотання про звільнення від сплати судового збору, на думку суду, є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно до ч. 2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Позивач виклав обставини справи та обґрунтування позовних вимог, проте не надав жодного документу щодо підтвердження вказаних обставин та не зазначив причин неможливості їх надання.

Згідно з ч. 3 ст. 106 КАС до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

З адміністративного позову вбачається, що позивач не надає до суду копії адміністративного позову та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст. 108 КАС України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлюється строк достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до суду завірених належним чином копій всіх документів на які посилається позивач в адміністративному позові, або зазначенням причин неможливості їх надання, доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову та наданням копії адміністративного позову та копій всіх документів, що приєднуються до позовної заяви, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Керуючись ст. 106, 108 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання дії та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Е.А. Іванов