Справа № 464/9243/15-а, 2а-464/248/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Справа № 876/417/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби МВС у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 23.11.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної служби МВС у м. Львові, в якому просить визнати дії інспектора щодо складання постанови серії ПС2 № 684239 від 13 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП незаконними, а постанову серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року протиправною та скасувати таку, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 13 листопада 2015 року о 16 год. 20 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. М.Вороного в напрямку проспекту Свободи у м. Львові, відчув слабкість та головну біль. Внаслідок чого, а також у зв'язку з тим, що технічний стан транспортного засобу викликав занепокоєння, рухаючись по проспекту Свободи у м. Львові в напрямку площі Галицької, о 16 год. 30 хв. був змушений здійснити зупинку праворуч на дорозі на площі Галицькій. О 16 год. 38 хв. до автомобіля підійшов інспектор та запропонував надати документи для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення. Ствердив, що здійснив вимушену зупинку на дорозі, відповідно до п.9.9 ПДР включив аварійну світлову сигналізацію, однак, знак аварійної зупинки не встановлювався, оскільки згідно з п.9.10 ПДР в денний час доби оглядовість становила більше 100 м. Вважає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідно до положень вказаної статті суб'єктом правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення. Однак, інспектором Гунькою Р.І. не встановлено особи, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, на момент його зупинки та стоянки на пл. Галицькій у м. Львові, а його перебування в салоні автомобіля не могло вказувати на вчинення ним даного правопорушення. Крім цього, інспектором поліції під час винесення постанови не досліджено в повному обсязі обставин справи про адміністративне правопорушення.

Оскаржуваною постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року позовну заяву - задоволено частково. Постанову серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року, винесену інспектором поліції Гунькою Р.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП скасувати і надіслати справу на новий розгляд.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, не вчиняв, такі дії здійснено в стані крайньої необхідності з метою усунення певних перешкод (поганого самопочуття та технічної несправності автомобіля), іншої можливості та місця зупинки не мав. Така зупинка тривала більше 5 хвилин, однак, за медичною допомогою не звертався, випив таблетку. Вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями, оскільки в ній часом виявлення правопорушення зазначено 16.38 год., однак відеозапис, здійснений інспектором поліції розпочався о 16.36 год. Вказав, що виконав вимоги п.9.9 ПДР, включивши аварійну світлову сигналізацію, однак знак аварійної зупинки не встановлював у зв'язку з тим, що в денний час доби оглядовість становила більше 100 м.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно з постановою у справі про адміністративне правопорушення, таке вчинено о 16.38 год., однак з відеозапису, що здійснювався інспектором патрульної поліції видно, що інспектор почав складати постанову о 16.36 год. Разом з тим, інспектором не в повній мірі роз'яснено права особі, що притягається до адміністративної відповідальності при винесенні постанови, що підтвердив інспектор поліції.

Крім цього, в ході розгляду справи із відеозапису встановлено, що з початку запису у автомобілі увімкнена аварійна світлова сигналізація. Крім цього, встановлено, що автомобіль був припаркований таким чином, що не перешкоджав іншим транспортним засобам, що може свідчити про його стоянку, а не зупинку.

Вищевказані порушення, допущені при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дозволяють суду вирішити адміністративний позов в частині встановлення наявності чи відсутності у діях позивача правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684239 від 13 листопада 2015 року необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

13 листопада 2015 року інспектором 2 роти 4 батальйону Управління патрульної служби МВС у м. Львові Гулькою Р.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №684239, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 13 листопада 2015 року о 16.38 год. на пл. Галицька, 15 у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку, не пов'язану із наданням переваги в русі на перехресті, чим порушив п. 15.9 ґ ПДР.

Ч. 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен з'ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитаний в суді першої інстанції Гулька Р.І. дав показання про те, що 13 листопада 2015 року здійснював патрулювання пл. Міцкевича у м. Львові та прилеглих до такої вулиць. О 16.36 год. було виявлено автомобіль НОМЕР_1, що зупинився на перехресті, підійшовши до водія, останній пояснив, що очікує дружину. Зазначив, що водій, здійснивши таку зупинку, мав би ввімкнути світлову аварійну сигналізацію та виставити знак аварійної зупинки у разі виявлення технічної несправності транспортного засобу, однак, таку сигналізацію ввімкнено лише після того, як він наблизився до вказаного автомобіля. Про те, що така зупинка є вимушеною, позивач повідомив під час складання постанови. Вказав, що керувався Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 7 листопада 2015 року. Крім цього, зазначив, що інших бланків постанов у нього не було, використаний бланк є чинним. Після винесення постанови про адміністративне правопорушення роз'яснив водію право на оскарження такої постанови, усіх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ним роз'яснено не було.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Окрім власного переконання правопорушення стверджується відеозаписом, знятим відеотехнікою вказаного поліцейського.

Доводи позивача про здійснення ним вимушеної зупинки не підтверджуються жодними належними доказами, крім власних пояснень позивача, тоді як, згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивач повинен довести обставини, на яких ґрунтуються йоге вимоги.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення часткового апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року у справі № 464/9243/15-а - скасувати та прийняти нову, якою в позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар