Справа № 210/2596/16-а(2-а/210/16/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2017 рокусправа № 210/2596/16-а(2-а/210/16/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву Прокуратури Дніпропетровської області про розподіл судових витрат за позовом прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу до управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради, третя особа: служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради про визнання нечинним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2016 року в задоволенні адміністративного позову прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу до УПСЗН виконкому Дзержинської районної у місті ради, третя особа: служба у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради було відмовлено.

Зазначена постанова суду першої інстанції була оскаржена першим заступником прокурора Дніпропетровської області в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області було задоволено. Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2016 року у справі № 210/2596/16-а скасувати та прийняти нову. адміністративний позов прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу було задоволено. Визнано нечинним рішення управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради від 06.06.2014 року про припинення виплати тимчасової державної допомоги ОСОБА_1 з моменту його прийняття.

01.12.2016 року на адресу суду надійшла заява Прокуратури Дніпропетровської області про розподіл судових витрат, якою останній просив повернути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши доводи зазначеної заяви та перевіривши їх відповідність приписам процесуального права, суд вважає, що заява про повернення сплаченого судового збору не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст..87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Приписами ч.2 ст.94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно ч.1 ст.168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, приписами чинного законодавства встановлено можливість повернення на користь субєкта владних повноважень понесені ним судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за умови якщо рішення було винесено на його корись.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи, рішення апеляційного суду було ухвалено на користь Першого заступника прокурора Дніпропетровської області, у звязку з чим, на думку останнього, сплачена ним сума судового збору підлягає поверненню.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення КАС України не передбачають можливості повернення на користь субєкта владних повноважень такого виду судових витрат як судовий збір, а встановлюють лише можливість присудження з іншої сторони всіх здійснених ним документально підтверджених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Отже, виходячи з зазначеного, підстави для задоволення заяви про розподіл судових витрат, а саме про повернення сплаченого судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.87 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву Прокуратури Дніпропетровської області про повернення сплаченого судового збору залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Дадим Ю.М.

Суддя: Богданенко І.Ю.

Суддя: Уханенко С.А.