Справа № 357/9044/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/9044/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2017 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2016 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2016 року позов повернуто заявнику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник Управління Пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції виходив з того, що позивач подав до суду позовну заяву без додержання вимог щодо форми та змісту, які встановлені ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України та не усунув зазначені судом недоліки позовної заяви у строк, визначений ухвалою суду.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року адміністративний позов залишено без руху через несплату позивачем судового збору.

Позивачем було оскаржено вказану ухвалу в апеляційному порядку, та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року вказану апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Тобто, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року, набрала законної сили в порядку ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає виконанню.

Однак, позивачем не було сплачено судовий збір, як це визначено ухвалою про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку з тим, що позивач не усунув недоліки в строк визначений в ухвалі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Необхідно зазначити, що станом на час звернення позивача до суду з зазначеним позовом органи Пенсійного фонду не були звільнені від сплати судового збору.

Разом з тим, не приймаються судом апеляційної інстанції посилання апелянта на практику Верховного Суду України, згідно якої податковий орган звільняється від сплати судового збору, так як, звільнення від сплати судового збору є правом судді, за наявності достатній документів та підстав для такого звільнення. Вказана ухвала не містить таких правових висновків, які є обов'язковими в порядку ст.244-2 КАС України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у встановлений судом термін позивач належним чином не усунув недоліки, а тому суд першої інстанції обґрунтовано ухвалою подання повернув позивачу.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 200, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 08 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.