Справа № 823/207/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/207/17

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 лютого 2017 року справа № 823/207/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позовної заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг до кредитної спілки «Беліал» про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг з адміністративним позовом до кредитної спілки «Беліал», в якому просить стягнути з кредитної спілки «Копійка до копійки» штраф у сумі 3 400 грн.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху з огляду на наступне.

Так, частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Всупереч вказаних вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем до позовної заяви не додано доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення кредитній спілці «Беліал» копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2017 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня – 1600 гривень.

Адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг містить вимогу про стягнення з відповідача штраф у сумі 3 400 грн.

Враховуючи зазначене, за подання позовної заяви майнового характеру позивачу необхідно сплатити 1600 грн.

Позивач, не є суб'єктом на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 5 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, у разі необхідності, у позовній заяві зазначається, зокрема, клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Так, в п.4 прохальної частини позовної заяви позивач просить звільнити від сплати судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України, які кореспондуються з приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України «Про судовий збір» в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України (ухвала від 24.12.2015 у справі № 477/2598/14-а, ухвала від 09.11.2015 у справі №810/2302/15).

Абзацом 2 частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, клопотання позивача про звільненню від сплати судового збору задоволенню не підлягає як безпідставне.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність надання позивачу строку для усунення недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову у сумі 1 600 грн та надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом сплати судового збору є лише оригінал квитанції.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, що має наслідком на підставі ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг до кредитної спілки «Беліал» про стягнення штрафу – залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 01 березня 2017 року для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви.

Роз’яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Рідзель