Справа № 808/3132/16
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року , о 14:15 годині,Справа № 808/3132/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що за результатами розгляду матеріалів справи про застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у відношенні відповідача винесено постанову №000024 від 04.03.2016, якою до ФОП ОСОБА_1 за введення в обіг продукції, а саме: дитячої іграшки танк «TOYS» артикул NO:364, на якій не нанесено національний знак відповідності, застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу в розмірі 14450 гривень. Штрафні санкції відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму штрафних (фінансових) санкцій, розглянувши справу в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час, дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Судову повістку було направлено на його адресу, що вказана в витязі з ЄДРПОУ, проте кореспонденція повернулася на адресу суду із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.11 ст.35 КАС України, у разі якщо повістка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов належить задовольнити з огляду на таке: судом встановлено, що, на підставі наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області №31 від 15.12.2015 «Про затвердження плану перевірок з державного ринкового нагляду на І квартал 2016 року» та направлення на проведення перевірки №108 Пр від 25.12.2015, посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області було проведено планову перевірку характеристик продукції ФОП ОСОБА_1 у магазині (АДРЕСА_2), результати якої викладені в акті перевірки №000089 від 25.02.2016.

В ході проведення перевірки встановлені факти введення в обіг продукції (дитячої іграшки танк «TOYS» артикул NO:364), на якій не нанесено національний знак відповідності, про що зазначено в п.1 акту перевірки (а.с. 30-31).

В розділі акту перевірки «ІІ. Зауваження суб'єкта господарювання щодо проведеної перевірки та складеного акту» №000089 від 25.02.2016 уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 зроблено помітку наступного змісту: «претензій та зауважень до перевірки не маю. Товар без національного знака буде знятий з реалізації та повернутий постачальнику. Накладну на товар (іграшку) та копію договору поставки буде надано до 04.03.2016» (а.с.31).

Копію акту отримано уповноваженою особою відповідача 25.02.2016, в день складання акту, про що свідчить підпис в відповідній графі акту перевірки (а.с.31).

03.03.2016 за вх. №159/02-16 на адресу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області від ФОП ОСОБА_1 надійшла заява про надання до матеріалів перевірки пакету документів, а саме: договору на поставку товару, накладної на поставку товару, декларації про відповідність (а.с.33-37).

04.02.2016 в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області Боєвим К.Ю. винесено постанову про накладення штрафних санкцій №000024, якою до ФОП ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених п.2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», на підставі акта перевірки №000089 від 25.02.2016, застосовано штрафні санкції у розмірі 14450 гривень (а.с.38). ФОП ОСОБА_1 зобов'язано в 15-ти денний строк після отримання цієї постанови сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до Державного бюджету України.

Копію вказаної постанови надіслано на адресу відповідача, проте кореспонденція повернулася до позивача з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У зв'язку із несплатою відповідачем в встановлений строк суми штрафу позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення суми штрафу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить із наступного. По-перше, щодо права Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області звертатися до суду із позовом про стягнення коштів за рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області: під час розгляду справи судом встановлено, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» №442 від 10.09.2014 утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Пунктом 5 постанови КМУ №442 від 10.09.2014 встановлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Пунктами 1 - 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» № 1092 від 16.12.2015 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком, згідно з додатком 1; реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком, згідно з додатком 2; та установлено, що територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» №260-р від 06.04.2016 погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 73, ст. 2402) функцій і повноважень Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів, Державної санітарно-епідеміологічної служби (крім функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), що припиняються, а також функцій із здійснення метрологічного нагляду, державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів; із захисту прав споживачів виробів з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння; державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва.

Згідно з п. 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1074 від 20.10.2011, права та обов'язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правонаступництво Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області після Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 241 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлює Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №2735-VI від 02.12.2010 (далі - Закон №2735-VI), згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 1 якого державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. А відповідно до ст.24, органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: 1) планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду; 2) позапланові: а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію; б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції.

У випадках, зазначених у підпункті "б" пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об'єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту «б» пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.

Судом досліджено надані відповідачем до матеріалів перевірки докази, а саме видаткову накладну №У-00000056 від 25.02.2016, договір №80-014 від 22.02.2016, декларацію про відповідність №2310 від 22.10.2015, з яких встановлено, що останні стосуються товарів з артикулами №№05-520, 131-1, 522-2 (а.с.34-36).

Згідно з п.п. 4 48 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 515 від 11.07.2013, іграшки повинні надаватися на ринку з нанесеним в установленому порядку національним знаком відповідності.

Національний знак відповідності наноситься лише виробником або його уповноваженим представником. Нанесення виробником або його уповноваженим представником національного знака відповідності є підтвердженням його відповідальності за відповідність іграшки вимогам, установленим у технічних регламентах, що передбачають нанесення національного знака відповідності. Інше, крім національного знака відповідності, маркування може бути нанесене на іграшку за умови, що воно не вплине негативно на видимість, розбірливість та розуміння національного знака відповідності.

Обмежувальні (корегувальні) заходи в разі неналежного застосування національного знака відповідності вживаються в установленому законодавством порядку. Особи, винні в порушенні правил застосування та нанесення національного знака відповідності, притягуються до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до п.п. 51-53 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 515 від 11.07.2013, зображення національного знака відповідності виконується відповідно до опису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 49, ст. 2188).

Національний знак відповідності повинен наноситися на іграшку, прикріплену до неї етикетку (ярлик) або пакування та бути видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли іграшка дрібна або складається з дрібних частин, національний знак відповідності може наноситися на етикетку (ярлик) або супровідну листівку. Якщо іграшка продається в демонстраційному пакуванні та нанесення національного знака відповідності на іграшку є технічно неможливим, він може наноситися на демонстраційне пакування.

Якщо національний знак відповідності є невидимим ззовні крізь пакування іграшки, він наноситься додатково на пакування.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення» №1184 від 30.12.2015, знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) має форму незамкненого з правого боку кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника. Довжина розриву кола становить 0,22 його загальної довжини (або 80 градусів).

Зображення знака відповідності може бути плоским або рельєфним і виконується двома контрастними кольорами. Висота знака відповідності не може бути менш як 5 міліметрів, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. У разі зменшення або збільшення розміру знака відповідності повинні бути дотримані пропорції його форми.

З доданих до матеріалів справи фотознімків з матеріалів перевірки судом не встановлено наявності національного знаку відповідності на дитячій іграшці танку «TOYS» артикул NO:364.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону №2735-VI, суб'єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 2 ч. 2 цієї статтіI, до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону №2735-VI, відповідальність за порушення інших вимог цього Закону визначається згідно з законом.

Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції. Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів. Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

Суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.

Оскільки відповідачем не оскаржено в встановленому законом порядку постанову №000024 від 04.03.2016, проте й не сплачено визначені нею фінансові санкції в встановлений строк, суд вважає, що суму штрафних санкцій належить стягнути в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 71500, АДРЕСА_1) штрафі санкції у розмірі 14450 (чотирнадцят тисяч чотириста п'ятдесят) гривень до Державного бюджету України на р/р №0003, код платежу 21081100, МФО 813015, одержувач УДКСУ у Жовтневому районі м. Запоріжжя, .

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш