Справа № 821/8/17
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/8/17
12 год. 10 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю:

представника позивача - Подольської О.О.,

представника відповідача - Кальницької М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради до управління південного офісу Держаудитслужби України в Херсонській області про визнання результатів перевірки недійсними та скасування вимоги,

встановив:

Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до управління південного офісу Держаудитслужби України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати результати перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів за 2014-2016 роки в Управлінні недійсними;

скасувати вимогу відповідача про усунення порушень законодавства від 29.11.2016 № 15-21-04-14-14/447.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 01.12.2016 отримав від відповідача вимогу про усунення порушень законодавства від 29.11.2016 №15-21-04-14-14/447, винесену за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності позивача в період з 18.07.2016 по 10.10.2016р. Вважає її безпідставною та такою, що не відповідає нормам матеріального права в сфері соціального захисту населення. Так ревізією встановлено фінансових порушень, які призвели до втрат бюджету на загальну суму 1474659,19 грн.

Позивач не погоджується з висновками ревізії щодо встановлення факту зарахування на рахунки підприємств, установ, організацій в грудні 2015 року коштів Державного бюджету на компенсацію середнього заробітку мобілізованим працівникам за 2014 рік на суму 1060398,50 грн., так як ці виплати були здійснені на підставі Порядку виплати компенсації підприємствам, установам №105 від 04.03.2015р., який прийнятий на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20.04.2014, де зазначено, що головним розпорядником бюджетних кошів та виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Не погоджується і позивач з висновками ревізії щодо неправомірності виплат переміщеним особам, які мають залишки на депозитних рахунках в банківських установах, так як такі висновки зроблені відповідачем без проведення зустрічних звірок, а дві особи на момент отримання коштів взагалі закрили свої рахунки.

Позивач не погоджується з висновками відповідача щодо неправомірної виплати семи вимушено переселеним особам (далі - ВПО), які були здійснені за недостовірною інформацією щодо наявності паспорту. Але позивач зазначає, що по даним особам були направлені запити до міграційних служб.

Також, позивач вважає хибними висновки відповідача щодо безпідставності призначення допомоги ВПО в порушення п.5 Порядку "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання" №505 (далі - Порядок №505) у зв'язку з тим, що номер облікової картки закритий або знятий з обліку, та пояснює, що особам відмовлено в отриманні картки у зв'язку з втратою паспорту.

Протиправним вважає позивач висновок про надмірну виплату коштів ВПО ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю у цих осіб відомостей щодо доходів отриманих на тимчасово окупованій території. Позивач зазначає, що відповідно до Порядку №505 при призначенні допомоги заявник не зобов'язаний зазначати наявність доходів, отриманих на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, позивач вважає що під час здійснення виплат не порушував чинного законодавства України.

В судовому засіданні позивач свою позицію підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, та пояснив, що відповідно до покладених на нього завдань, здійснює контроль за використанням коштів державного та місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являє вимогу щодо усунення порушень. А у разі невиконання вимог до усунення виявлених під час здійснення контролю порушень законодавства має право звернутися до суду в інтересах держави. Тобто, збитки, виявлені та зазначені у вимозі не можуть бути примусово стягнені шляхом вимоги, а лише шляхом звернення до суду. Даний підхід також описано в постановах Вищого адміністративного суду України.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Судом встановлено, що 01.12.2016 року відповідач направив позивачу вимогу про усунення порушень законодавства від 29.11.2016р №15-21-04-14-14/447, винесену за результатами проведеної в період з 18.07.2016 по 10.10.2016 року ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині законності призначення нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за 2014-2016 роки. Ревізією встановлено фінансових порушень на загальну суму 1474659,19 грн.

Відповідно до Положення про Південний офіс Держаудитслужби від 02.06.2016 №23 (далі - Положення №23) управління Південного офісу Держаудитслужби (далі - управління) є міжрегіональним територіальним органом, який відповідно до покладених завдань вживає заходів для усунення виявлених під час здійснення фінансового контролю порушень законодавства, зокрема, вимагає від керівників та інших осіб підконтрольних підприємств, установ, організацій усунення порушень законодавства, здійснює контроль за виконанням цих вимог, звертається до суду в інтересах держави у разі невиконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

Відповідно до Положення №23 відповідач у разі виявлення збитків, завданих державі має право визначати їх розмір та звертатися до суду, у разі невиконання вимог підконтрольною установою щодо усунення порушень.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Вказана інформація зазначається і в самій оскаржуваній вимозі від 29.11.2016 року, де зобов'язано позивача інформувати відповідача до 26.12.2016 про вжиті заходи з усунення порушень і недоліків та попереджено, що у разі не усунення виявлених порушень відповідач буде змушений ініціювати розгляд питання про відповідність керівника установи займаній посаді та про можливість звернення до суду в інтересах держави для відшкодування заподіяної шкоди.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову про визнання недійсними результатів перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності та скасування вимоги про усунення порушень законодавства від 29.11.2016 року № 15-21-04-14-14/447 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 лютого 2017 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 9.5.