Справа № 607/13713/16-а
Суддя: Холява О. І.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2017 Справа №607/13713/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Холяви О.І.

за участю секретаря Кісіль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП Андрусин І.З. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП Андрусин І.З. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №259239 від 21 листопада 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постанова є невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку із відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі - Кондрат Л.Р. позов не визнала та суду пояснила, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог закону, а тому вважає, що підстави для її скасування відсутні, просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Постановою інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП лейтенанта поліції Андрусишин І.З. серії АР №259239 від 21 листопада 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він керуючи автомобілем «CITROEN BERLINGO», номерний знак НОМЕР_1, 21 листопада 2016 року о 15.25 год. в Тернополі по вул. Б. Хмельницького здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці призначеній для маршрутних транспортних засобів, яка позначена дорожніми знаками 5.41.1 «пункт зупинки автобуса» та 5.41.2 «кінець пункту зупинки автобуса», чим порушив п.15.9 (е) ПДР України.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.15.9 (е) ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім цього, відповідно до п.3 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи твердження позивача ОСОБА_1, зазначені в адміністративному позові, про те, що він 21 листопада 2016 року о 15.25 год. в Тернополі по вул. Б. Хмельницького керуючи автомобілем «CITROEN BERLINGO» у зв'язку із неможливістю подальшого руху зупинився на зупинці громадського транспорту з ввімкненими аварійними попереджувальними сигналами, а також відсутніх будь-яких даних в матеріалах справи, які б спростовували такі твердження, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не порушував вимоги п.15.9 (е) ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст.280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №259239 від 21 листопада 2016 року, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.140, 247, 251, 254, 258, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 1, 10, 11, 18, 71, 158 - 163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

позов - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №259239 від 21 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Холява О.І.