Справа № 826/13550/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та сксаування наказу ГУ ДФС у м. Києві від 27.04.2016 року №2610 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стратегічний партнер», про визнання неправомірними дій з призначення перевірки, проведення перевірки та оформлення її результатів актом ГУ ДФС у м. Києві від 16.05.2016 року №93/26-15-14-04-04-10/33147220 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стратегічний партнер» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентами - постачальниками ТОВ «Адерагруп» за січень 2015 року, ПП «Альфа-Віп» за лютий та березень 2015року, ТОВ «Ронерс», ТОВ «Горсан» за липень 2015 року, про визнання протиправним та сксаування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 08.06.2016 року № про збільшення грошового забов»язання з ПДВ на 3 755 834 грн, у т.ч. на 3 004 667 грн за основним платежем та 751 167 грн за штрафними санкціями.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано ППР від 08.06.2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Відповідно до наказу начальника Головного управління ДФС у м.Києві від 27.04.2016 № 2610 на підставі направлення від 28.04.2016 №305/26-15-14-04-04, виданого Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві, згідно із пп.78.1.4 ст.78 Податкового кодексу України податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Стратегічний партнер" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансового-господарських операцій з контрагентами-постачальниками ТОВ "Адерагруп" () за січень 2015 року, ПП "Альфа-Віп" () за лютий та березень 2015 року, ТОВ "Ронерс" (), ТОВ "Горсан" () за липень 2015 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено акт від 16.05.2016 № 93/26-15-14-04-04-10/33147220 у якому зазначено виявлені під час перевірки порушення, а саме:

- п.44.1 ст.44, пп 134.1.1 п.134.ё ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 2 704 200 грн;

- п.198.1, п.198.3, 198.6 ст.198 ПК України у результаті чого занижено ПДВ у період, що перевірявся на суму 3 004 667 грн у т.ч. по періодах:

- за січень 2015 року занижено ПДВ на суму 115 000 грн;

- за лютий 2015 року занижено ПДВ на суму 219 167 грн;

- за березень 2015 року занижено ПДВ на суму 1 143 500 грн;

- за липень 2015 року занижено ПДВ на суму 1 527 000 грн

Не погоджуючись з висновками акта перевірки позивач подав до ГУ ДФС у м. Києві заперечення, розглянувши які податковий орган акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки залишив без змін, а заперечення без задоволення.

08 червня 2016 року відповідачем на підставі акта перевірки № 93/26-15-14-04-04-10/33147220 від 16.05.2016 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № , яким позивачу за порушення п. 44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" всього в сумі 2 704 200 грн;

- , яким позивачу за порушення п. 198.3, 198.6, 198.6 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених Україні товарів (робіт, послуг)" всього в сумі 3 755 834 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 3 004 667 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 751 167 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач, використовуючи надане йому ст.56 Податкового кодексу України право адміністративного оскарження рішень податкових органів, звертався зі скаргами до ГУ ДФС у м. Києві та Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України від 11.08.2016 року №17510/6/99-99-11-01-02-25 "Про результати розгляду скарги" скаргу ТОВ "Стратегічний партнер" задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 08.06.2016 року №, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 08.06.2016 року № залишено без змін.

Приймаючи ППР, податковий орган виходив із встановлених актом перевірки обставин, зокрема, що між позивачем та його контрагентами ТОВ "Адерагруп" (), ПП "Альфа-Віп" (), ТОВ "Ронерс" (), ТОВ "Горсан" () мала місце безтоварність господарських операцій, оскільки ТОВ "Стратегічний партнер" документально оформлювало операції щодо отримання інформаційно-консультаційних послуг від ряду підприємств при відсутності у них відповідних трудових та матеріально-технічних ресурсів.

Інших обставин збільшення позивачу сум грошових зобов'язань акт перевірки в собі не містить.

Колегія суддів погоджується із доводами суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та вважає за необхідне зазначити наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Стратегічний партнер" зареєстровано Головним управлінням юстиції у м.Києві 01.11.2004 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за №0001894.

В перевіряємому періоді між позивачем і ТОВ "Адерагруп" (), ПП "Альфа-Віп" (), ТОВ "Ронерс" (), ТОВ "Горсан" ( укладено ряд однотипних договорів про надання інформаційних консультаційних послуг; про надання послуг щодо здійснення підготовки до розповсюдження та безпосереднього розповсюдження продукції; про надання/виконання робіт та надання послуг з виготовлення друкованої (поліграфічної) продукції.

Так, між позивачем та ТОВ "Адерагруп" було укладено договір про надання інформаційних консультаційних послуг від 19.05.2014 року №020-14, на підтвердження виконання умов якого позивачем було надано акти приймання-передачі наданих послуг, податкові накладні, банківські виписки, звіти виконавців та письмові консультації. Послуги, придбані ТОВ "Стратегічний Партнер" у даного контрагента були відображені в бухгалтерському обліку позивача.

Заперечуючи факт реальності господарської оперпції податковий орган зазначив, що відповідно до звіту 1-ДФ у ТОВ "Адерагруп" у січні 2015 року працювала 1 особа; у товариства відсутні технічні га технологічні можливості до вчинення задекларованого ТОВ "Адерагруп" обсягу операцій.

Також, контролюючим органом було встановлено, що в провадженні оперативного управління ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві знаходиться кримінальне провадження, порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України за фактом реєстрації фіктивних підприємств, серед яких і ТОВ "Адерагруп".

Між позивачем та ПП "Альфа-Віп" були укладені договори про надання інформаційно-консультаційних послуг від 12.01.2015 року № 15-1201, № 15-1202 та про надання послуг щодо здійснення підготовки до розповсюдження та безпосередньою розповсюдження продукції від 12.01.2016 року №198-01-15. На підтвердження виконання умов даних договорів позивачем було надано акти приймання-передачі наданих послуг, податкові накладні, банківські виписки, звіти виконавців та письмові консультації. Послуги, придбані ТОВ "Стратегічний Партнер" у контрагента були відображені у бухгалтерському обліку за відповідний період.

За результатами перевірки податковим органом було встановлено, що ПП "Альфа-Віл" має стан платника " 8" - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ - анульовано; інформація щодо наявності основних засобів відсутня; згідно звіту I- ДФ кількість працюючих па підприємстві у лютому та березні 2015 року складала 2 особи; у товариства відсутні технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованого ПП "Альфа- Віп" обсягу операцій.

Згідно податкової інформації, викладеної в листі ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області контролюючим органом було встановлено неправомірне формування ПП "Альфа-Віп" податкового кредиту у лютому березні 2015 року.

Між ТОВ "Стратегічний партнер" та ТОВ "Ронерс" було укладено договори про надання інформаційних консультаційних послуг від 03.04.2015 №2015-0304 та про надання виконання робіт та надання послуг з виготовлення друкованої (поліграфічної) продукції від 07.05.2015 року №63-15/01. На підтвердження виконання умов даних договорів позивачем було надано акти приймання-передачі наданих послуг, податкові накладні, банківські виписки, звіти виконавців та письмові консультації. Послуги, придбані ТОВ "Стратегічний Партнер" у контрагента були відображені у бухгалтерському обліку за відповідний період.

Разом з тим, перевіркою було встановлено, що відповідно до звіту 1-ДФ на ТОВ "Ронерс" у липні 2015 року працювало 5 осіб, при цьому сторонні суб'єкти господарювання для надання послуг не залучалися; у товариства відсутні технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованого ТОВ "Ронерс" обсягу операцій.

Також між позивачем та ТОВ "Горсан" було укладено договір про надання інформаційних консультаційних послуг від 26.05.2015 року №2015-2605. На підтвердження виконання умов даних договорів позивачем було надано акти приймання-передачі наданих послуг, податкові накладні, банківські виписки, звіти виконавців та письмові консультації. Послуги, придбані ТОВ "Стратегічний Партнер" у контрагента були відображені у бухгалтерському обліку за відповідний період.

Разом з тим, перевіркою було встановлено, що ТОВ "Горсан" має стан платника "8" - до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; відповідно до звіту 1-ДФ на товаристві у липні 2015 року працювало 7 осіб; основні засоби відсутні.

Згідно вироку Обухівського районного суду Київської області по справі №372/812/І6-к засуджено засновника та директора ТОВ "Горсан" за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27. ч. 1 ст. 205. ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Також суд зазначає, що в акті перевірки вчинено запис, що позивачем до перевірки було надано документи, що підтверджують перерахування коштів ТОВ "Стратегічний партнер" та ТОВ "Адерагруп", ПП "Альфа-Віп", ТОВ "Ронерс" та ТОВ "Горсан" та відповідно до карткового рахунку 631 станом на 31.12.2015 року у позивача кредиторська та дебіторська заборгованість були відсутні.

Надаючи правову оцінку взаємовідносинам, що виникли між позивачем та його контрагентами, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 44.1., пункту 44.2. статті 44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (підпункт 14.1.27. пункту 14.1. статті 14 Кодексу).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2. статті 138 Кодексу).

За приписами підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті 139 Кодексу, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Кодексу, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно підпункту "а" пункту 198.1, пункту 198.2., абзацу 1 пункт 198.3. статті 198 Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, крім іншого, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3. статті 198 Кодексу).

За правилами пункту 198.6. статті 198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, слід зазначити, що статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій. Відповідно, оформлені належним чином податкові накладні та інші первинні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку є документами, які є підставою для формування податкового кредиту та витрат підприємства у податковому обліку.

В ході судового розгляду, судом першої інстанції були досліджено та надано правову оцінку первинних документів по взаємовідносинам з контрагентами та за наслідками дослідження доказів не встановлено їх невідповідності вимогам чинного законодавства, а отже такі документи можна вважати належними доказами реальності здійснених господарських операцій.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до умов договору від 19.05.2014 року про надання послуг, укладеного між позивачем та ТОВ «Адерагруп», виконавець зобов'язався надати інформаційні послуги з нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі; довідкова інформація. Крім того, умовами договору визначено, що консультації та інформаційне обслуговування здійснюється виконавцем за певними напрямками: надання усних та письмових консультацій з ведення бізнесу; консультування з питань комерційної діяльності й керування, консультування з питань дослідження кон'юктури ринку, тощо.

Зазначені умови договору свідчать про можливість надання консультаційних послуг або в усній або ж письмовій формах, тобто договором визначено форму надання таких послуг.

У томі 2 на сторінці 80 знаходиться лист ТОВ «Адерагруп» від 18.05.2014 року за №12/05-01, відповідно до якого товариство запевнило позивача про наявність у нього ресурсів для надання відповідних послуг зокрема, у зазначеному листі товариство «Адерагруп» повідомило позивача, що до надання послуг будуть залучені штатні співробітники-консультанти високї кваліфікації, які надають спеціалізовані послуги у сфері аудиту, консультування та бухгалтерського обліку.

19.05.2014 року з метою узгодження умов договору, сторонни договору провели зустріч, яка оформлена протоколом зустрічі від 19.05.2014 ркоу (т.4, а.с.181).

В ході апеляційного розгляду справи судовою колегєю також встановлено реальність господарських операцій про надання послуг, що підтверджується актом приймання-передачі послуг №1, письмовими звітами виконавця про дослідження ефективності просування продукції ТМ «Ліварол», ТМ «Еферангон», ТМ «Фервекс», виявлення портрету споживача ТМ «Ібупром», дослідження відносно обузнаності щодо властивостей ТМ «Гріпекс», оцінка ефективності телевізійної програми «Дип-риліф», «Бронхостоп», дослідження ефективності ТМ «Грипекс» (т.3, а.с. 154-189), протоколом зустрічі з питань передачі результатів послуг (т.4, а.с. 189), у якому сторони зафіксували повне виконання рабіт і кошторису та підписали акт виконаня робіт.

Як доказ повноти відображення операцій в бухгалтерському обліку позивач надав оборотно-сальдові відомості по рах.631 за січень 2015 року, а також виписку клієнт-банк, що підтверджує здійснення оплати за договором (т.1, а.с. 166,170-183).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Адерагруп» було зареєстрвоано на момент спірних правовідносин, як юридична особа, вул. Оболонська набережна 7, корпус 5, приміщення 23. Директором товариства значиться ОСОБА_2 (з 19.05.2014 року). Одним із видів діяльності данного товариства є консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем повністю доказано наявність реальності господарської діяльності між ТОВ «Стратегічний партнер» та ТОВ «Адерагруп».

Посилання в апеляційній скарзі апелянта на порушену кримінальну справу за ст. 205 КК України та на пояснення гр. ОСОБА_3, який пояснив про свою непричетність до здійснення господарської діяльності ТОВ «Адерагруп», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначена особа на час укладання договору та його виконання не була керівником товариства «Адерагруп», а стала керівником лише з 04.02.2015 року.

Інших доказів безтоварності наданих послуг по зазначеним вище правовідносинам податковий орган до суду не надав.

По взаємовідносинах позивача з ПП «Альфа-Віп» колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до умов договору від 12.01.2015 року про надання інформаційних консультаційних послуг, виконавець зобов'язався надати інформаційні консультаційні послуги з нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі; питань ведення фінансово-господарської діяльності підприємств усіх форм власності, тощо.

Умовами договору визначено форму виконання умов договору, зокрема: надання усних та письмових рекоментацій консультацій; консультації з питань комерційної діляьності.

Відповідно до листа ПП «Альфа-Віп» від 06.01.2015 року ТОВ «Альфа-Віп» запропонувало позивачу співпрацю та запевнило позивача стосовно наявності у нього необхідних ресурсів на надання відповідних послуг (т.2, а.с.81).

Для узгодження умов договору сторони 12.01.2015 року провели зустріч, що підтвекрджується протоколом зустрічі від 12.01.2015 року (т.4, а.с. 183-185).

Як доказ реальності гсоподарської діяльності з підприєимством та виконання умов договору, позивачем надано, а судом досліджено акт приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2015 року №02,01, письмові звіти виконавця на тему «вичення ринку ВТL, «Ведення бухгалтерського та податкового обліку, проткоолом зустрічі з питань передачі результатів послуг (т.3, а.с.15-31, т.2 а.с. 217-229, т. 4 а.с. 190-192).

На підтвердження повноти відображення операцій в бухгалтерському обліку позивач надав оборотно-сальдові відомості по рах.631 (т.1 а.с.169), а також документи, що підтверджують факт сплати за надані послуги ( т.1 а.с.170-183).

12.01.2015 року між позивачем та ПП «Альфа-Віп» укладено договір про надання інформаційних консультаційних послуг відповідно до умов якого виконавець зобов'язався надати інформаційні консультаційні послуги з нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі; питань ведення фінансово-господарської діяльності підприємства усіх форм власності, тощо. Сторонами за умовами договору було визначено форму надання послуг, зокрема надання консультацій в усній або письмовій формах, надання консультацій з питань комерційної діяльності.

Листом від 16.01.2015 року сторони договору провели зустріч, що підтверджується відповідним протоколом (т.4 а.с.183-185).

На підтвердження факту надання послуг за умовами договору та реальності господарської операції позивачем надано акт приймання-передачі від 27.02.2015 року №01, 02,03, від 13.03.2015 року №04,05 (а.с. 118-122, п.1), письмовий звіт виконавця на тему «Вивчення ринку рекламних послуг», «Зміни у податковому законодавстві», «Щодо підготовки податкових декларацій з ПДВ» (т.2, а с. 141-216, т.3 а.с. 32-64, протокол зустрічі з питань передачі послуг (т.4 а.с.190-192).

Зазначені операції позивачем були відображені в бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рах. 631, випискою по клієнт-банк ( т.1, а.с.169,170-183).

Згідно з інформацією з реєстрів електронний кабінет платника (офіційний сайт ДФС) ПП «Альфа-Віп» зареєстрований як платник податків з 02.06.2011 року. Анулювання реєстрації мало місце 01.07.2015 року, тобто після укладання договору та надання послуг (т.4 а.с.200).

12.01.2015 року між позивачем та ПП «Альфа-Віп» укладено договір №198-01-15 відповідно до умов якого виконавець зобов'язався надати послуги та здійснити підготовку до розповсюдження і безпосереднє розповсюдження продукції в обумовлені терміни в договорі. Згідно з п.1.2 договору виконавець здійснює підготовчі заходи для найбільш ефективного розповсюдження продукції, а саме: підготовку і обгрунтування адресної програми, попередні виміри гріфіку усієї адресної програми, підготовку і інструктаж, промоутерів, безпосереднє розповсюдження поліграфічної продукції згідно з розробленою адресною програмою, анкетування респондентів в місцях роздач, тощо.

За результатами проведення усіх заходів підготовки до розповсюдження і безпосереднього розповсюдження продукції виконавець готує звіт.

Листом від 06.01.2015 року ПП «Альфа-Віп» запропонував співпрацю та запевнив позивача щодо наявності у товариства усіх ресурсів для надання послуг (т.2, а.с.81).

З метою узгодження умов договору сторонами 12.01.2015 року було проведено зустріч, що підтверджується протоколом зустрічі від 12.01.2015 року (т.4, а.с.183-185).

Факт ведення господарської діяльності за даним договором та реальності такої господарської операції підтверджено актами приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2015 року № 01,02,03,05,05,06,07,08,09,10,11,12 (т.1, а.с. 123, 125-135), макетами буклетів (т.2, а.с.82-88), письмовими звітами виконавця про поширення рекламної продукції в містах Запоріжжя, Житомирі, Дніпропетровську, Чернігові, Черкасах, Харкові, Одесі, Миколаєві, Львові, Києві разом з фотозвітами (т.2, а.с. 230-240, т.3 а.с. 1-14, 65-153), протоколом зустрічі з питань передачі результатів послуг (т.4, а.с. 190-192).

Також позивачем надано на дослідження суду оборотно-сальдові відомості по рах. 631 та документи, які свідчать про сплату послуг - виписки по Клієнт-банк (т.1, а.с. 169,170-183).

Доводи апелянта про те, що ПП «Альфа-Віп» мало стан 8, до реєстру внесено дані про відсутність його за місцезнаходженням, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такий запис внесено 01.07.2015 року, тоді як правовідносини з ПП «Альфа-Віп» стосуються кінця 2014 року по березень 2015 року.

Інших доказів та доводів, які б свідчили про безтоварність господарських операцій позивача та ПП «Альфа-Віп» або ж про відсутність господарської дільсності по вищезазначених договорах податковий орган не надав.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «Ронерс», судова колегія зазначає наступне.

Між позивачем (замовник) та TOB «Ронерс» (виконавець) було укладено договір: №6315/01 від 07.05.2015 року про виконання робіт та надання послуг з виготовлення друкованої (поліграфічної) продукції» (т. 1 а.с. 136-139). за умовами якого виконавець зобов'язався надати виконати роботи та надати послуги з виготовлення друкованої (поліграфічної) продукції відповідно до виготовленого та погодженого з замовником оригінал-макету продукції, опису згідно з номенклатурою, у кількості й у строки, зазначені у Додатку 1 до цього Договору, здійснити підготовку до розповсюдження і безпосередньо розповсюдження продукції в обумовлені терміни відповідно до цього Договору.

Умовами договору сторони передбачили, що виконавець здійснює підготовчі заходи для найбільш ефективного розповсюдження продукції, а саме: підготовку і обгрунтування адресної програми, попередні виміри трафіку усієї адресної програми, підготовку і інструктаж, промоутерів, безпосереднє розповсюдження поліграфічної продукції згідно з розробленою адресною програмою, анкетування респондентів в місцях роздач.

Окрім цього, на виконання умов договору, сторони затвердили Технічне завдання по виготовленню поліграфічної продукції від 07.05.2015 року (т 1 а.с. 140) та Технічне завдання на розповсюдження поліграфічної продукції від 07.05.2015 року (т. 1 а.с. 141).

TOB «Ронерс» листом, який передував укладанню договору, запропонувало співпрацю та запевнило позивача наявність у товариства необхідних ресурсів на надання відповідних послуг (т. 2 а.с. 78).

З метою узгодження умов договору, сторонами 07.05.2015 року була проведено зустріч, що підтверджується протоколом зустрічі від 07.05.2015 року (т. 4 а.с. 180).

Факт надання TOB «Ронерс» послуг за ним договором підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг від 31.07.2015 року №1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8 (т. 1 а.с. 146-153. а.с. 162-166), які відповідають вимогам законодавства до первинних документів, письмовими звітами виконавця про поширення рекламної продукції в містах Києві, Запоріжжі, Миколаєві, Харкові, Полтаві, Одесі, Чернігові, Черкасах, Дніпропетровську, загальним звітом про поширення по Україні (т. 4 а.с. 50-163. т. 4 а.с. 164-178). які демонструють результат роботи виконавця, протоколом зустрічі з питань передачі результатів послуг (т. 4 а.с. 186, 188).

На підтвердження повноти відображення зазначених операцій в бухгалтерському обліку Позивачем надано оборотно-сальдові відомості по pax. 6.31 (т. 1 а.с. 168). Здійснення оплати за договором підтверджується випискою по Клієнт-банку (т. 1 а.с. 170-183).

На момент здійснення операцій з позивачем TOB «Ронерс» було зареєстровано та мало статус платника ПДВ, що підтверджується відомостями з офіційного сайту ДФС України (т. 4 а.с. 201).

Відповідно до умов договору №2015-0304 від 03.04.2015 року про надання послуг (т. 1 а.с. 142-145) виконавець зобов'язався надати інформаційні консультаційні послуги з питань сучасного стратегічного менеджменту підприємства, нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі: питань ведення фінансово-господарської діяльності підприємств усіх форм власності: інша довідкова інформація.

У п.1.2 цього Договору сторони передбачили, що консультації та інформаційне обслуговування здійснюється виконавцем наданням усних або письмових консультацій українською або російською мовою (за бажанням Замовника).

З метою узгодження умов договору, сторонами 03.04.2015 року було проведено зустріч, що підтверджується протоколом зустрічі від 03.04.2015 року (т. 4 а.с. 179).

Факт надання TOB «Ронерс» послуг за цим договором підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг від 10.07.2015 року №10, 11. 12. 1.3. 14 (т. 1 а.с. 162-166). які відповідають вимогам законодавства до первинних документів, письмовими звітами виконавця щодо вивчення попиту на фармацевтичні препарати (додаються), протоколом зустрічі з питань передачі результатів послуг (т. 4 а.с. 186, 188).

На підтвердження повноти відображення зазначених операцій в бухгалтерському обліку Позивачем надано оборотно-сальдові відомості по pax. 631 (т. 1 а.с. 168). Здійснення оплати за договором підтверджується випискою по Клієнт-банку (т. 1 а.с. 170-183).

На момент здійснення операцій з позивачем ТОВ «Ронерс» було зареєстровано та мало статус платника ПДВ, що підтверджується відомостями з офіційного сайту ДФС України (т. 4 а.с. 201).

В апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що перевіркою встановлено, що у липні 2015 року у ТОВ «Ронерс» працювало 5 осіб, при цьому сторонні суб'єкти господарювання для надання послуг не залучались, у товариства відсутні технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованого ТОВ «Адерагруп» обсягу операцій

Колегія суддів зазначені доводи не приймає до уваги, так як вони є голослівними, спростовуються вищевикладеними доводами суду щодо реальності господарських операцій, повне виконання умов договорів щодо надання послуг, які укладав позивач з контрагентами.

26.05.2015 року між Позивачем (Замовник) та TOB «Горсан» (Виконавець) було укладено договір №2015-2605 про надання послуг (т. 1 а.с. 167-170). за умовами якого Виконавець зобов'язався за плату надати Замовнику інформаційні консультаційні послуги з питань сучасного стратегічного менеджменту підприємства, нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі; питань ведення фінансово-господарської діяльності підприємств усіх форм власності; інша довідкова інформація.

У п.1.2 цього договору сторони передбачили, що консультації та інформаційне обслуговування здійснюються Виконавцем наданням усних або письмових консультацій українською або російською мовами (за бажанням Замовника).

TOB «Горсан» листом від 07.05.2014 року, який передував укладанню договору, запевнило позивача стосовно наявності у товариства необхідних ресурсів та гарантування надання відповідних послуг (т. 2 а.с. 79).

З метою узгодження умов договору, сторонами 26.05.2015 року була проведено зустріч, що підтверджується Протоколом зустрічі (т 4 а.с. 182).

Факт надання TOB «Горсан» послуг за цим договором підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг від 13.07.2015 року №2. №1. №2. №3. №4 (т. 1 а.с. 171-175), який відповідають вимогам законодавства до первинних документів, письмовими звітами виконавця на теми «Сучасний стратегічний менеджмент підприємств та ТНК», «Договори у сфері ЗЕД», «Нагальні питання щодо змін в законодавстві в грудні 2014 року», «Ведення фінансово-господарської діяльності підприємства», «Джерела формування оборотних коштів торговельного підприємства» (т.3 а.с. 190-240. т. 4 а.с. 1-49 ), які являють собою матеріалізований результат роботи виконавця, протоколом зустрічі з питань передачі результатів послуг (т. 4 а.с. 187).

На підтвердження повноти відображення зазначених операцій в бухгалтерському обліку Позивачем надано оборотно-сальдові відомості по рах. 631 (т. 1 а.с. 167). Здійснення оплати за договором підтверджується випискою по Клієнт-банку (т. 1 а.с. 170-183).

На момент здійснення операцій з позивачем TOB «Горсан» було зареєстровано та мало статус платника ПДВ, що підтверджується відомостями з офіційною сайту ДФС України (т. 4 а.с. 202).

Із зазначених відомостей вбачається, що ТОВ «Горсан» було зареєстроване як платник податку 11.06.2015 року, дата анулювання реєстрації 09.10.2015 року за ініціативою податкового органу.

Отже, на час укладення договору та його виконання зазначене товариство було зареєстровано як платник ПДВ.

У судовому засіданні представник апелянта не зміг вказати чітку дату, з якої зареєстровано стан платника ПДВ ТОВ «Горсан» - 8. Проте, колегія суддів акцентує увагу, що датою анулювання реєстрації платника ПДВ є 09.10.2015 року.

Що стосується вироку суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вироку Обухівського районного суду Київської області від 11 квітня 2016 року засуджено засновника та директора ТОВ «Горсан» за ст. 15 ,27, ч.1 ст. 205 ч 2,205-1 КК України, тобто за умисні дії, які виразились у пособництві фіктивному підприємству, тобто придбанні суб'єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, а також у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів вважає, що зазначений доказ є свідченням порушення керівником та засновником контрагента позивача вимог законодавства України, проте не є доказом відсутності господарської діяльності у позивача за договором, що укладений між позивачем та ТОВ «Горсан».

Крім того, у зазначеному вироку відсутні будь-які посилання про безтоварність господарських операцій за договором, що укладався позивачем з товариством.

Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява №3991/03) у рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, « 70.1. Нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживаня. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної чи юридичної особи у зловживаннях, пов»язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподаткованої ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов»язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-замовником своїх обов»язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити з її сторони дотримання постачальником його обов'язків з декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.»

Судом встановлено, що позивачем надано до податкового органу та до суду належним чином оформлені первинні та інші документи, які свідчать про реальність господарської операції, що здійснена згідно з умовами договору про надання послуг, укладеного позивачем з ТОВ «Горсан»

Податковий орган не довів, що відомості, що містяться в цих документах, неповні чи недостовірні або ж суперечливі і є наслідком укладання нікчемних договорів.

Щодо використання у своїй господарській діяльності отриманих чи наданих послуг за договорами з контрагентами та отримання прибутку, судова колегія встановила наступні обставини.

06.01.2015 року та 06.05.2015 року між ТОВ «Стратегічний партнер» та ПАТ «Трускавецькурорт»(замовник) укладено договори №198-01 та №144-05/6.3-15 про виконання робіт та надання послуг з виготовлення та розповсюдження друкованої (поліграфічної) продукції (копії договорів додаються).

Як пояснив представник позивача, зважаючи на значні обсяги робіт та необхідність розповсюджувати поліграфічну продукцію в великій кількості областей України, з метою належного виконання таких договорів, було укладено позивачем відповідні договори з ТОВ «Ронерс» (договір від №63-15/01 від 07.05.2015 року про виконання робіт та надання послуг з виготовлення друкованої (поліграфічної) продукції) та ПП «Альфа-Віп» (№198-01-15 від 12.01.2015 року про надання послуг.

Посилання відповідача на те, що податковою перевіркою ПрАТ «Трускавецькурорт» не було визначено реальними зазначені операції з TOB «Стратегічний партнер», судова колегія не приймає до уваги, оскільки рішенням Державної фіскальної служби України від 27.04.2016 року №9461/6/99-99-11-01-02-28 (т. 1 а.с. 98-104) скаргу ПрАТ «Трускавенькурорт» задоволено та скасовано податкові повідомлення-рішсння Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 23.12.2015 року №, №, прийнятих за наслідками зазначеної перевірки. ДФС України.

Із пояснень представника позивача вбачається, що в рішенні про результати розгляду скарги від 27.04.2016 року №9461/6/99-99-11-01-02-28 (т. 1 а.с. 98-104) зазначено, що акт перевірки не містить доказів порушення ПрАТ «Трускавенькурорт» податкового законодавства, зокрема, неможливості реального здійснення ПрАТ «Трускавенькурорт» господарських операцій з TOB «Стратегічний партнер» з урахуванням часу, обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виконання умов укладених договорів, не підтвердження фактичного руху активів внаслідок здійснення операцій.

Водночас, ТОВ «Стратегічний партнер» (Виконавець) було укладено договори з ПП «ПРОМО БІЗНЕСХЕУП» (Замовник) від 1.09.2.014 року №34-14 «Про надання послуг», за умовами якого Виконавець бере на себе зобов'язання по наданню консультаційних послуг Замовника, а саме: консультаційні послуги щодо проведення заходів спрямованих на підвищення попиту серед споживачів фармацевтичних товарів, систематизацію та аналіз даних, консультаційні послуги щодо проведення досліджень на запит Замовника та інші інформаційні-консультаційпі послуги; від 15.08.2014 №32-14 «Про надання послуг» (копія договору додається), за умовами якого Виконавець бере на себе зобов'язання надавати консультаційні послуги з дослідження кон'юнктури ринку та виявлення суспільної думки. З метою належного виконання договорів з ПП «ПРОМО БІЗНЕС ГРУП» та зважаючи на обсяги і специфічність послуг було залучено TOB «Адерагруп». TOB «Ронерс», ПП «Альфа-Bin», TOB «Горсан». що відповідає пп.2.1.1 договорів з ПП «ПРОМО БІЗНЕС ГРУП», який надає право виконавцю залучати до надання послуг третіх осіб.

Здійснення операцій та розрахунки між TOB «Стратегічний партнер» та замовниками ПрАТ «Трускавецькурорт» і ПП «ПРОМО БІЗНЕС ГРУП» повністю відображено в бухгалтерському обліку позивача.

У судовому засіданні представником позивача надано до справи документи податкової звітності та зазначено, що в 2015 році діяльність ТОВ «Стратегічний партнер» була прибутковою Більш того, економічні показники в порівнянні з 2014 роком суттєво зросли.

Як приклад, представник позивача навела відповідні показники із податкової звітності позивача.

Так, у 2014 році показники «гроші та їх еквіваленти (код рядка 1165 балансу) становили 1 440,5 тис., тоді як такі ж показники 2015 році - 4699,8 тис.грн, зміна у грн. + 3 259,3 т. грн.; зміна в % + 226%.

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, послуг, робіт) у 2014 році, у 2015 році 43 449,1 т. грн., зміна в тис. грн. +15 396,9 т.грн, зміна % +5 4%.

Чистий прибуток збільшився на 61% або на 134,8 т.грн.

Податкова звітність була судом апеляційної інстанції долучена до справи та досліджена.

З урахуванням вищевикладених доводів та встановлених в ході розгляду справи обставин, судова колегія приходить до висновку, що господарські операції за наслідками виконання умов договорів, укладених між ТОВ «Стратегічний партнер» та ТОВ «Адерагруп», ПП «Альфа-Віп», ТОВ «Ронерс», ТОВ «Горсан», носять реальний характер, укладені з метою здійснення господарської діяльності та подальшого отримання прибутку від такої господарської діяльності, що підтверджується вищезазначеними висновками суду.

Всі документи, складені під час господарської діяльності, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та вказують на реальність господарських операцій.

У розумінні ст.16 ПК України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та витрат.

Податковий кодекс України не містить в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов'язання з ПДВ як наявність розбіжностей між податковим кредитом покупця та податковими зобов'язаннями відповідача, та/або наявністю висновку посадової особи податкового органу щодо ознак "фіктивності" контрагента, а фактичність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується належним чином завіреними копіями доказів, що наявні в матеріалах справи.

Також судова колегія звертає увагу, що жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, приймати рішення щодо реальності тих чи інших господарських операцій платника податку або права визнавати нікчемними вчинені ним правочини.

Суд в даному випадку враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 27.01.2016 по справі №4842/11/2670, а саме: за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача від 08.06.2016 № , а отже ухвалив правомірне рішення про необхідність його скасування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій з призначення перевірки; визнання протиправним та скасування наказу від 27.04.2016 №2610 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки", судова колегія вважає, що суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні даних позовнимх вимог.

У поданій до суду апеляційній скарзі, що розглядається судовою колегією, податковий орган фактично постанову суду в частині вимог, у задоволенні яких було відмовлено, не оскаржив, не обгрунтував у чому полягає неправильність судового рішення в цій частині, а лише просив суд скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав правомірну оцінку даним правовідносинам та відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

Як встановлено судом, перевірка, результати якої оспорюються позивачем на момент звернення до суду, відбулася, також наказ про проведення перевірки, що спорює позивач, був повністю реалізований.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відтак, суд зобов'язаний не тільки встановити протиправність дій, бездіяльності та рішень суб'єкта владних повноважень, а й обрати реальний спосіб захисту порушеного права.

Оскільки перевірка господарської діяльності позивача проведена, тому, навіть за умови наявності підстав для визнання оскаржуваного наказу протиправним та його скасування, суд не зможе захистити порушене право, так як це не є підставою для спростування даних акту перевірки та можливого скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно ст. 157 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 08 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.