Справа № 357/12489/16-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 357/12489/16-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області (далі - відповідач) про:

1) визнання протиправним рішення відповідача від 15.07.2016 р. №№ 310/К-01, 311/К-01 про відмову позивачу в проведенні перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21.05.1986 р. по 28.05.1986 р., згідно з довідкою від 30.06.2016 р. вих. № 28, та відомості по нарахуванню премії за перебування на ЧАЕС за травень 1986 р. (від 13.06.2016 р. вих. № 39);

2) зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітку за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21.05.1986 р. по 28.05.1986 р., згідно з довідкою від 30.06.2016 р. вих. № 28, та відомості по нарахуванню премії за перебування на ЧАЕС за травень 1986 р. (від 13.06.2016 р. вих. № 39) з моменту звернення її із заявою про перерахунок.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 16.06.2016 р. про перерахунок пенсії по інвалідності та зобов'язано розглянути таку заяву і прийняти відповідне рішення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач і відповідач подали апеляційні скарги, в яких посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.06.2016 р. позивач звернулася до УПФУ у м. Білій Церкві із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в розмірі фактичних збитків за період з 21.05.1986 р. по 28.05.1986 р., згідно з довідкою про фактичну заробітну плату в зоні відчуження від 30.05.2016 р. вих. № 28 та відомостей по нарахуванню премії за перебування на ліквідації аварії на ЧАЕС за травень 1986 року від 13.06.2016 р. вих. № 39.

Листом від 15.07.2016 р. № 310/К-01, 311/К-01 УПФУ у м. Білій Церкві у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», надало позивачу відповідь на її запит.

Рішення про здійснення перерахунку пенсії позивача або про відмову в такому перерахунку відповідачем не приймалося.

Позивач, вважаючи зазначене повідомлення рішенням відповідача від 15.07.2016 р. № 310/К-01, 311/К-01 про відмову в проведенні перерахунку її пенсії, яке порушує її права, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання про наявність правових підстав для перерахунку пенсії особи належить до повноважень відповідача, які внаслідок допущення протиправної бездіяльності щодо розгляду заяви позивача від 16.06.2016 р. та прийняття відповідного рішення у порядку, визначеному законодавством, не були ним реалізовані.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-ХІІ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), постановою Правління ПФУ «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що розгляд заяви особи про перерахунок пенсії територіальним органом ПФУ здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення про задоволення її вимог або відмову у здійсненні такого перерахунку.

Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 16.06.2016 р. про перерахунок її пенсії відповідачем не прийнято, а натомість повідомлено про надання відповіді за Законом України «Про звернення громадян» /Т.1 а.с.8/.

Водночас, у заяві позивача про перерахунок пенсії відсутнє посилання на Закон України «Про звернення громадян» /Т.1 а.с.6/.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача в порядку, визначеному чинним законодавством, а саме ст.ст. 44, 45 Закону № 1058-IV та п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, а тому для відновлення порушеного права позивача на даній стадії правовідносин належним способом захисту є зобов'язання відповідача розглянути подану нею заяву про перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Приходячи до такого висновку, апеляційний суд звертає увагу на те, що прийняття рішення про перерахунок пенсії особи та перевірка підстав для здійснення відповідного перерахунку належить до дискреційних повноважень територіальних органів ПФУ, які відповідачем не були реалізовані та для здійснення яких він, згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема наділений правом витребувати відповідні первинні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Доводи апелянта-позивача про те, що вона зверталась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої додала відповідні документи, а також про те, що посилання відповідача на Закон України «Про звернення громадян» є безпідставним, колегія суддів вважає обґрунтованими та приймає до уваги. Однак, такі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, які зокрема й ґрунтуються на тому, що позивач дійсно звернулась до відповідача не в порядку Закону України «Про звернення громадян», а із заявою про перерахунок пенсії, яка протиправно не була ним розглянута, як того вимагає чинне законодавство в галузі пенсійного забезпечення, а натомість надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», яку не можна вважати рішенням про перерахунок пенсії або про відмову в його здійсненні.

Доводи апелянта-відповідача про те, що позивачем не було подано заяву про перерахунок пенсії за формою, визначеною законодавством, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, по-перше, у заяві позивача від 16.06.2016 р. та в доданих до неї документах містяться всі необхідні відомості, як таке передбачено в додатку № 2 до Порядку № 22-1, а по-друге, у листі-відповіді на вказану заяву від 15.07.2016 р. № 310/К-01, 311/К-01 відповідач зазначає про надання відповіді в порядку ЗУ «Про звернення громадян», а не про прийняття рішення на підставі заяви позивача та/або про її невідповідність вимогам законодавства.

Крім того, як було встановлено вище, у заяві позивача від 16.06.2016 р. відсутнє жодне посилання на ЗУ «Про звернення громадян».

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в даному випадку апелянтами не спростовано правильності висновків суду першої інстанції, яким було повно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права та ухвалено рішення, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області підлягають залишенню без задоволення, а постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області - залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 08 лютого 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.