Справа № 808/2093/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Київ К/800/11562/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Горбатюка С.А. Калашнікової О.В.

в письмовому провадженні касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня

2013 року

у справі №808/2093/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна

компанія"

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України,

про визнання протиправним висновку та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна компанія" (далі - ТОВ "Токмацька феросплавна компанія") звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним висновку та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило суд (а.с.89, 90):

- визнати протиправними рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерство) від 25.12.2012 року за №4122-07/274-В та №4122-09/20 від 16.01.2013 року щодо відмови у видачі висновку на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 26 від 11.07.2008 року між ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» та ТОВ «Маркетинг-Технології - Менеджмент» (Російська Федерація);

- зобов'язати Міністерство надати висновок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" на продовження строків розрахунків з 31.12.2012 р. по 20.08.2013 р.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства від 25.12.2012 року №4122-07/274-В та №4122-09/20 від 16.01.2013 року щодо відмови у видачі висновку на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом № 26 від 11.07.2008 року між ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" та ТОВ "Маркетинг-Технології-Менеджмент" (Російська Федерація). В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду в частині задоволення позовних вимог мотивована тим, що відповідачем конкретно не визначено які додаткові документи необхідно надати позивачу та які саме недоліки /зауваження/ потрібно усунути, а тому відмова відповідача в наданні висновку позивачу щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями є необґрунтованою, як того вимагають приписи чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна компанія" направило на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просило залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2013 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі №808/2093/13-а - залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" (Покупець) та ТОВ "Маркетинг-Технології-Менеджмент" (Російська Федерація) (Постачальник) укладений зовнішньоекономічний договір поставки №26 від 11.07.2008 року (далі - Договір) (а. с.8-11).

Предметом контракту є розробка проекту та виготовлення відповідно до цього проекту 4-х руднотермічних електродугових печей РКО-45 для виплавки феросилікомарганцю, а також здійснення шефмонтажу та пусконаладки (п.1.1 Договору).

Відповідно до умов Договору позивач перерахував на користь ТОВ «Маркетинг-Технологии-Менеджмент» аванс в сумі 2040250 євро, термін виготовлення обладнання за контрактом становить 360 днів з моменту перерахування авансу на розрахунковий рахунок Постачальника.

В ході виконання цього контракту виникла необхідність продовження терміну виготовлення обладнання у зв'язку з внесенням суттєвих конструктивних змін в проект печей, при цьому, сторонами була досягнута угода про коригування строків проектування та поставки обладнання, в зв'язку з чим 14.06.2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 8 до Договору, відповідно до якої поставка обладнання (частини обладнання печі №1) повинна була відбутись до 20.12.2013 року (а. с.17).

З огляду на перенесення строків поставки, позивач листом № 290 від 13.08.2012 року звернувся до відповідача з проханням надати відповідний висновок про продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом до 31.12.2012 року (а. с.18, 19).

Висновком від 19.09.2012 року №4122-07/511 строки розрахунку продовжено позивачу до 31.12.2012 року (а. с.20).

Також матеріали справи містять лист позивача № 351 від 24.09.2012 року, адресований Міністерству, згідно якого проектні роботи по виготовленню руднотермічної електродугової печі РКО-45 завершено з урахуванням всіх зауважень і пропозицій ДП «Укрдержбудекспертиза», ТОВ "Маркетинг-Технології-Менеджмент" приступило до виконання робіт по завершенню виготовлення печі, строк завершення виробництва печі встановлено до 30.12.2012 року (а. с.65).

Додатковою угодою № 9 від 05.12.2012 року до Договору між сторонами досягнуто домовленість про скорочення терміну поставки частини обладнання печі № 1 до 20.08.2013 року (а. с.22).

Листом № ГД-2166А від 14.12.2012 року ТОВ "Маркетинг-Технології-Менеджмент" повідомило позивача про необхідність коригування гідропідйомників та комплексу газоочисних установок, що потребує тривалого часу, та неможливість скорочення строків поставки на більш ранній строк (а. с.23).

З огляду на перенесення строків поставки у зв'язку з необхідністю відправлення на доробку обладнання, яке не відповідало вимогам проекту та не пройшло випробування, позивач листом № 459/1 від 07.12.2012 р. звернувся до Міністерства економічного розвиту і торгівлі України про надання висновку щодо продовження строків розрахунків до 20.08.2013 року (а. с.24, 25).

Листом від 25.12.2012 року № 4122-07/274-В Міністерство відмовило позивачу в наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, посилаючись на те, що «…у листі № 459/1 від 07.12.2012 року ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" наводить таке ж обґрунтування, що і у зверненні від 13.08.2012 року № 290, а причини невиконання сторонами Контракту попередньо взятих на себе зобов'язань, що підтверджуються зверненнями від 13.08.2012 № 290 та від 24.09.2012 № 351 не з'ясовано» (а.с.26, 27).

Крім того, як зазначено в листі-відмові, акт комісійного обстеження вузлів електродоутримувачів і механізмів перепуску електродів електродугової вказаної печі напівзакритого типу з низьким зонтом і верхнім токопроводом для виробництва феросилікомарганцю і високо вуглецевого феромарганцю, доданий до звернення № 459/1 від 07.12.2012 року, не може бути розглянутий як підстава для чергового продовження строків розрахунків за контрактом, оскільки процедура контрольної збірки вузлів та проведення випробування комплекту обладнання, в тому числі механізмів, та обладнання до електродугової печі РКО-45, не передбачена умовами Договору.

Так, з посиланням на п.п.1 п.9 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2007 року №1409, позивача повідомлено про необхідність усунення «вищенаведених зауважень».

Позивач повторно звернувся з листом від 28.12.2012 року № 497 про надання висновку щодо продовження строків для розрахунків за Договором, додавши, крім іншого, вищевказаний лист контрагента № ГД-2166А від 14.12.2012 року (а. с.28).

Відповідачем у листі 16.01.2013 року № 4122-09120 зазначено, що позиція Міністерства з цього питання вже була викладена у листі від 25.12.2012 року № 4122-07/274-В, і є незмінною (а. с.29).

Дана відповідь обґрунтована тим, що додаткової інформації по суті зауважень, викладених у листі Міністерства від 25.12.2012 року № 4122-07/274-В, Товариством не надано.

При цьому, позивача повторно повідомлено про необхідність усунення зауважень Міністерства.

ТОВ "Токмацька феросплавна компанія", вважаючи відмови відповідача у видачі висновку на продовження строків розрахунків за Договором № 26 від 11.07.2008 року, викладені у листах № 4122-07/274-В від 25.12.2012 року та № 4122-09/20 від 16.01.2013 року, незаконними, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 р. № 185/94-ВР (далі - Закон № 185) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно статті 6 Закону № 185 строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 р. № 1409 затверджений Порядок продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - Порядок № 1409), який визначає механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" строків проведення розрахунків за такими операціями.

Крім того, Наказом Міністерства економіки України від 18.01.2008 р. № 15, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 09.02.2008 р. за № 115/14806, затверджено Положення про порядок видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - Положення № 15), яке визначає порядок розгляду Мінекономрозвитку України документів, необхідних для отримання висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями (далі - висновок), а також підстави для відмови у його видачі.

За змістом пункту 5 Положення № 15 для отримання висновку резиденти подають Мінекономрозвитку України документи, визначені пунктом 4 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2007 № 1409.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1409 (в редакції на момент звернення позивача до відповідача у грудні 2012 р.) для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи:

1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період;

2) засвідчені в установленому порядку:

- копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову;

- виписка або витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

За правилами пункту 6 Положення № 15 у разі продовження строку розрахунків за зовнішньоекономічною операцією, установленого у раніше виданому висновку, резидент подає відповідне обґрунтування необхідності такого продовження та підтверджуючі документи.

У пункті 9 Порядку № 1409 визначено, що підставами для відмови у видачі висновку є:

1) подання резидентом документів:

- з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

- що містять недостовірну інформацію;

2) невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Аналогічні приписи містить пункт 11 Положення № 15.

Згідно приписів пункту 10 Положення № 15 відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності з урахуванням висновків інших підрозділів здійснює остаточний розгляд документів і готує висновок або письмову відмову (у формі листа) в його видачі з обґрунтуванням підстав такої відмови.

У разі усунення недоліків, що стали підставою для відмови у видачі висновку, резидент може повторно подати документи для його отримання. При цьому строк розрахунків може бути продовжено починаючи з дати реєстрації в Мінекономрозвитку повторно поданих документів (п.10 Порядку № 1409).

Відповідно до пункту 17 Положення № 15 у разі відмови у видачі висновку таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

За приписами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного суду України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначено вище, листом від 25.12.2012 року № 4122-07/274-В Міністерство відмовило позивачу у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за Договором, оскільки Товариством у листі №459/1 від 07.12.2012 року наведено таке ж обґрунтування, що і у листі-зверненні від 13.08.2012 року №290, а причини невиконання сторонами Контракту попередньо взятих на себе зобов'язань, що підтверджуються зверненнями від 13.08.2012 № 290 та від 24.09.2012 № 351 не з'ясовано (а. с.26, 27).

Проте, ідентичність обґрунтувань згідно чинного законодавства не є підставою для відмови у наданні висновку щодо продовження строків розрахунків за Договором.

Крім того, обґрунтування причин невиконання сторонами умов контракту та недотримання строків завершення виробництва позивачем викладено у листах № 459/1 від 07.12.2012 року (а. с.24, 25) та № 497 від 28.12.2012 року (а. с.28), що було з'ясовано судом апеляційної інстанції.

Разом із тим, у спірних листах від 25.12.2012 року № 4122-07/274-В та від 16.01.2013 року №4122-09120 відповідачем зазначено про необхідність усунення зауважень Міністерства. Однак, відповідачем не визначено які саме виявлені недоліки потребують усунення.

Колегія суддів погоджується із судом апеляційної інстанції, що за наявності недостатності обґрунтування позивачем свого звернення, відповідачем, як органом державної виконавчої влади, повинно бути визначено в чому саме полягає така недостатність і які саме документи чи якого змісту мають бути подані для достатності обґрунтування. Тобто суб'єкту владних повноважень необхідно визначити які існують недоліки і спосіб їх усунення.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування листів від 25.12.2012 року №4122-07/274-В та від 16.01.2013 року № 4122-09120.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2013 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі №808/2093/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді