Справа № 813/2113/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 р. Справа № 876/6536/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 30.06.2016року звернулась до суду з адміністративним позовом до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00 від 10.06.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі матеріалів Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Зазначає, що на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення не був суб'єктом господарювання, оскільки 06.06.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. Звертає увагу, що за порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу і сумі 6800 грн., однак відповідачем з невідомих причин нараховано штраф у подвійному розмірі. Також не забезпечено право позивача на участь у розгляді питання про накладення фінансових санкцій. Вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року позовну заяву - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що відповідно до матеріалів Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області встановлено факт продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, ОСОБА_2, продавцем ПП "ОСОБА_1" в АДРЕСА_1. На підставі вказаних матеріалів до позивача застосовано фінансові санкції, передбачені ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Стверджує, що фінансові санкції накладено не на суб'єкта господарювання, а на фізичну особу у відповідності до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року. Вважає адміністративний позов безпідставним та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону в сумі 6800 гривень. З аналізу вказаної норми слідує, що у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. Натомість, у спірному податковому повідомленні-рішенні визначено фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 13600,00 грн. З огляду на наведене, застосування фінансових санкцій у подвійному розмірі не відповідає вимогам статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

15.02.2016 року працівниками Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано факт продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, ОСОБА_2, продавцем ПП "ОСОБА_1" в АДРЕСА_1.

10.06.2016 року Буською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 00, яким відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 13600,00 грн.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначаються основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 15-3 цього ж Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно зі ст. 17 цього ж Закону за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону в сумі 6800 гривень.

Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 року, визначається механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до п. 3 цього Порядку до суб'єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно з п. 5 цього ж Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З аналізу наведених правових норм слідує що фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", як різновид фінансово-господарських санкцій, можуть бути застосовані виключно до суб'єктів господарювання.

Судом встановлено, що 06.06.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. Відтак, станом на день прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (10.06.2016 року) ОСОБА_1 припинила здійснення господарської діяльності в якості суб'єкта господарювання.

Суд вважає необґрунтованим покликання відповідача на Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, оскільки норми вказаного Порядку не встановлюють права контролюючого органу застосовувати фінансові санкції до фізичних осіб після державної реєстрації припинення їхньої підприємницької діяльності.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону в сумі 6800 гривень. З аналізу вказаної норми слідує, що у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. Натомість, у спірному податковому повідомленні-рішенні визначено фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 13600,00 грн. З огляду на наведене, застосування фінансових санкцій у подвійному розмірі не відповідає вимогам статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

В той же час, суд вважає необґрунтованим твердження позивача про незабезпечення права на участь у розгляді питання про застосування фінансових санкцій, оскільки відповідно до п. 8 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб'єкта господарювання на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій. Позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з вимогою про участь його представника у розгляді питання про застосування фінансових санкцій. Крім того, з аналізу вказаної норми порядку слідує, що запрошення представника суб'єкта господарювання у розгляді питання про застосування фінансових санкцій є правом відповідача, а не його обов'язком.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши спірне податкове повідомлення-рішення № 00 від 10.06.2016 року на предмет відповідності критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що таке прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню повністю.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року у справі № 813/2113/16 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар