Справа № 823/1928/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року справа № 823/1928/16

м. Черкаси

11 год. 50 хв.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

позивача ОСОБА_2 особисто,

представника позивача ОСОБА_3 за договором,

представника відповідача ОСОБА_4 соціального захисту населення ОСОБА_1 обласної державної адміністрації ОСОБА_5 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 соціального захисту населення ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, третя особа - Звенигородська районна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_2, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення комісії ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №6 від 13.07.2016 про визнання недійсним посвідчення категорії 4 №252190 від 25.12.1992, виданого Звенигородською районною державною адміністрацією.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що оскаржуване рішення комісії ОСОБА_1 облдержадміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про визнання недійсним посвідчення категорії 4, у звязку з недостатнім (станом на 01.01.1993 менше 4 років) періодом проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, є протиправним і таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

Так, станом на 01.01.1993 позивач мала достатній стаж проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю - більше 4 років, що підтверджується: довідкою виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 08.12.2016 №9461, будинковою книгою, паспортом, архівними витягами, ін. документами.

Вищевикладені обставини також встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 у справі №694/1169/16-а.

Представник позивача також зазначає, що комісія ОСОБА_1 обласної державної адміністрації не розглядала документи, на підставі яких приймалось рішення 25.12.1992 про надання статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачу відповідного посвідчення ОСОБА_2 Оскаржуване рішення прийнято лише на підставі довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 16.06.2016 №2804 та трудової книжки.

Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 соціального захисту населення ОСОБА_1 обласної державної адміністрації проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що на підставі довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 16.06.2016 №2804 та запису в трудовій книжці у звязку з недостатнім (менше 4-х років) періодом проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю у м.Звенигородка та роботою за межами зони посиленого радіоекологічного контролю на Ватутінському хлібокомбінаті, вирішено визнати недійсним посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 № 252190, видане 25.12.1992 Звенигородською районною державною адміністрацією (протокол №6 від 13.07.2016).

Відповідач ОСОБА_1 обласна державна адміністрація, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Третя особа Звенигородська районна державна адміністрація, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення та доводи осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 грудня 1992 року Звенигородською районною державною адміністрацією видано ОСОБА_2 посвідчення категорії 4 В-І №252190 громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 -1992р.р.

13 липня 2016 року на засіданні комісії ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вирішувалось питання щодо перевірки правильності визначенян статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категороії 4 на підставі запиту Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від16.06.2016 №3108/02 (протокол №6).

На підставі довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 16.06.2016 №2804 та запису у трудовій книжці, у звязку з недостатнім (менше 4-х років) періодом проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю у м. Звенигородка та роботою за межами зони посиленого радіоекологічного контролю на Ватутінському хлібокомбінаті, вирішено визнати недійсним посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 № 252190, видане 25.12.1992 Звеигородською районною державною адміністрацією.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону №796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 14 Закону №796 встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно ст. 55 Закону №796 пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, зокрема особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

Підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях (ч. 3 ст. 15 Закону №796).

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 15 Закону №796).

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної ОСОБА_3 Української РСР, про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Звенигородський район і саме місто Звенигородка віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю за соціально-економічним фактором.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Кабінетом міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч. 4 ст. 65 Закону №796).

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок) встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 Порядку особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Абзацом 3 п. 10 Порядку передбачено, що посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Згідно абз. 5 п. 12 Порядку у разі встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 08.12.2016 №9461, ОСОБА_2 проживала:

- з 23.07.1985 по 28.10.1986 в м. Звенигородка, вул. П. Комуни, 7;

- з 28.10.1986 по 23.10.1992 в м. Звенигородка по вул. Шевченка, 43-а;

- з 23.10.1992 по 09.10.2004 в м. Звенигородка по вул. Кірова, 23;

- з 09.10.2004 по 18.02.2012 в м. Звенигородка по вул. Шевченка, 43-а;

- з 18.08.2012 і нині в м. Звенигородка по вул. Олександра Кошиця (Кірова), 23.

Згідно архівного витягу №41/04-03 від 06.06.2016 протоколу № 22, ОСОБА_2 постійно не менше чотирьох років проживала на території посиленого радіоекологічного контролю. Місто Звенигородка знаходиться в 4-й зоні радіоактивного забруднення.

Підстава для видачі довідки виконкому Звенигородської міської ради від 08.12.2016: будинкова книга, паспорт, акт депутата, архівний витяг.

З будинкових книг вбачається, що ОСОБА_2 (Хомич) проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 23.07.1985 по 28.10.1986, а по вул. Кірова, 23: з 23.10.1992 по 09.10.2004 та з 18.08.2012 і нині.

09.08.1986 позивачем було зареєстровано шлюб у Звенигородському відділі РАГС Черкаського РУЮ.

06.02.1987 та 29.11.1991 ОСОБА_2 народила синів у м. Звенигородка Черкаської області, які спостерігалися в дитячій поліклініці м. Звенигородка з народження і до досягнення певного віку як такі, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а потім по по вул. Кірова, 23, і з їх медичних карток вбачається, що вони постійно відвідували поліклініку Звенигородської ЦРЛ.

Згідно протоколів № 147 від 31.05.1993, № 22 від 15.11.1992, № 5-Д від 26.10.1993, №21 від 02.02.1994, які зберігаються в архівному відділі Звенигородської РДА, позивач та члени її родини (чоловік і сини) отримали державні посвідчення України як особи, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Їх домашньою адресою вказано: Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Шевченка, 43-а.

Відповідно до витягів з наказів від 10.02.1987 № 33-к та від 09.03.1992 № 39 у період роботи на Ватутінському хлібокомбінаті позивач перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною з 06.02.1987 по 06.08.1988 та з 09.03.1992 по 29.11.1994.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується безперервне проживання позивача понад чотири роки в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Вищевикаані обставини також встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 у справі №694/1169/16-а за позовом ОСОБА_2 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Судове рішення у справі №694/1169/16-а набрало законної сили 23.11.2016.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На думку суду, встановлені вище обставини свідчать про достатній період проживання (роботи) позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю (станом на 01.01.1993 більше 4 років), та про наявність у неї права мати статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, який підтверджується відповідним посвідченням.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення комісії ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленого протоколом №6 від 13.07.2016 про визнання недійсним посвідчення категорії 4 №252190 від 25.12.1992, виданого Звенигородською районною державною адміністрацією.

Відповідно до частини 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати в сумі 551,20 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

30 січня 2017 року до суду надійшла заява позивача про повернення судового збору, сплаченого надмірно в сумі 88,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду: в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову до суду у розмірі 640,00 грн. В той час як за подання до суду позову немайнового характеру у 2016 році фізична особа мала сплатити 551,20 грн. (0,4 х 1378,00). Тобто, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено законом, на 88,80 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 88,80 грн. підлягає повернення позивачеві з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ОСОБА_1 обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №6 від 13.07.2016 про визнання недійсним посвідчення категорії 4 №252190 від 25.12.1992, виданого Звенигородською районною державною адміністрацією.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 соціального захисту населення ОСОБА_1 обласної державної адміністрації.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 обласної державної адміністрації.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 88 (вісімдесят вісім) грн. 80 коп. відповідно до квитанції №28 від 10.12.2016.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 06.02.2017.