Справа № 805/4333/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року справа №805/4333/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О.., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю позивача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3,ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступник директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4333/16-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_2 до Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступник директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації третя особа Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директору департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 (надалі відповідач-1, апелянт), комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (далі відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (далі третя особа-1, Департамент інформаційної та внутрішньої політики), про визнання протиправним та скасування наказу від 04.11.2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2Г.».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації та Донецька обласна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано виданий головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2Г.».

Суд першої інстанції виходив з того, що за приписами абзацу третього ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу», за відсутності вказаних заяв позивач вважався таким, що погодився на продовження проходження державної служби на новій посаді незалежно від його фактичних дій (бездіяльності) щодо подання необхідних документів до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики або виконання службових обов'язків на новій посаді.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивача було повідомлено про зміну істотних умов державної служби та запропонована посада заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики. Оскільки від позивача протягом 60 календарних днів не надійшло заява про звільнення або про переведення, позивача було звільнено з займаної посади за переведенням до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики для продовження проходження державної служби. 10.08.2016р. позивач ознайомився з наказом №17к про призначення на посаду у Департаменті інформаційної та внутрішньої політики та на зворотному боці написав, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав. У зв'язку з наведеним було прийнято спірний наказ.

Крім того, апелянт зазначає, що ст.43 Конституції України, зазначає, що у Донецькій обласній державній адміністрації та її посадових осіб відсутні повноваження для примушування позивача приступити до виконання обов'язків в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики. Відповідач-2 вважає, що вказані обставини свідчать про незгоду позивача з запропонованою посадою, дії та бездіяльність ОСОБА_2 стосовно подальшого проходження ним державної в новому департаменті служби свідчать про невідповідність підстав його звільнення фактичним обставинам.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та зазначили, що від позивача протягом 60 календарних днів не надійшло заява про звільнення або про переведення, позивача було звільнено з займаної посади за переведенням до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики для продовження проходження державної служби.Просили апеляційну скаргу задовольнити шляхом скасування постанови та прийняттям нової постанови, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі

В судовому засіданні позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував та зазначив, що він не подавав ніякої заяви ні про звільнення, ні про переведення на іншу запропоновану посаду. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, 28 січня 2016 року прийнято розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації №54 «Про структуру обласної державної адміністрації», яким утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації. Департамент інформаційної та внутрішньої політики визначено правонаступником вказаного Управління та Департаменту з питань внутрішньої політики. Також зазначено, що Департамент з питань внутрішньої політики підлягає припиненню як юридична особа.

01 лютого 2016 року прийнято наказ Департаменту з питань внутрішньої політики №14к «Про проведення заходів з реорганізації», за яким підлягає скороченню посада заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

З вказаним наказом позивач ознайомився 01.02.2016р., про що свідчить відповідний лист ознайомлення.

19 травня 2016 року позивач ознайомився з попередженням про зміну істотних умов державної служби заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15.07.2016р. №600 затверджено персональний склад комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, за яким заступник директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 є головою цієї комісії.

27 липня 2016 року позивача ознайомлено з листом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 26.07.2016р. №3/04.01-104-13, яким повідомлено, що у зв'язку з ненадходженням від ОСОБА_2 заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду, він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики. Також зазначено, що ОСОБА_2 просять надати до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики пакет документів, необхідних для працевлаштування на запропонованій посаді.

27 липня 2016 року комісією з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації складено акт, за яким від позивача не надійшло заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду та він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики.

05 серпня 2016 року головою комісії ОСОБА_5 видано наказ Департаменту з питань внутрішньої політики №65к «Про звільнення ОСОБА_2Г.», за яким відповідно до ст.43 Закону України «Про державну службу» звільнено ОСОБА_2, заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, з займаної посади 05.08.2016р. за переведенням для продовження служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики, згідно із ст.41 Закону України «Про державну службу». Позивач ознайомився з цим наказом 05.08.2016р.

Також внесено відповідний запис у трудову книжку позивача БТ-ІІ №7660330.

10 серпня 2016р. прийнято наказ Департаменту інформаційної та внутрішньої політики №17к «Про призначення ОСОБА_2Г.», яким позивача призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики. Цим наказом позивачу рекомендовано у строк до 15.08.2016р. прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики з трудовою книжкою та документами, необхідними для належного оформлення працевлаштування.

На зворотному боці вказаного наказу 10.08.2016р. позивач зазначив, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав та зазначив, що заборонив ОСОБА_5 передавати його персональні дані в інші структури.

04 листопада 2016 року головою комісії ОСОБА_5 видано спірний наказ Департаменту з питань внутрішньої політики №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2Г.», за яким враховуючі, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби від ОСОБА_2 не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому частини четвертої статті 43 Закону України «Про державну службу», однак він не погодився із запропонованою йому посадою в Департаменту інформаційної та внутрішньої політики, змінено підстави звільнення позивача шляхом викладання пункту першого наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 05 серпня 2016 року №65к «Про звільнення ОСОБА_2Г.» в новій редакції наступного змісту: «ОСОБА_2 з посади начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 05.08.2016р. у зв'язку з незгодою на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу»». Позивач ознайомився з цим наказом 07.11.2016р., про що зазначено на зворотному боці спірного наказу.

Відповідно до наданої копії наказу Департаменту з питань внутрішньої політики від 01.12 2016р. №72к «Про внесення змін до наказу від 04.11.2016 №68к» до спірного наказу внесено зміни шляхом зазначення належного «заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації» замість неналежного «начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації».

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» встановлено, що державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Суд звертає увагу на те, що переведення особи на іншу посаду, у тому числі в іншому державному органі в порядку ст.41 Закону України «Про державну службу» не є підставою для припинення державної служби за статтею 83 Закону України «Про державну службу».

Частиною четвертою ст.43 Закону України «Про державну службу» передбачено, що про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у звязку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Таким чином, приписами абзацу другого ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу» визначена форма незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у звязку із зміною істотних умов. Така незгода має бути надана шляхом подання заяви про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу». Також державний службовець може подати заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду.

Як було встановлено судом, на момент розгляду цієї справи позивачем не подавалась заява про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу», також позивачем не подавалась заява про переведення на іншу запропоновану йому посаду, що підтверджується наведеними доказами та про що надані відповідні пояснення позивача та представника відповідача-2.

Крім того, надані до суду лист від 26.07.2016р. №3/04.01-104-13, акт комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації та наказ від 10.08.2016р. №17к вказують на те, що відповідач-2 та третя особа-1 вважали позивача таким, що погодився на продовження проходження державної служби у відповідності до абзацу третього ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу».

На підставі викладеного, суд вважає, що у відповідача-2 не було підстав для прийняття спірного наказу та зміни підстав звільнення позивача на п.6 ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу», оскільки позивач не подавав заяв, які передбачені абзацом другим ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу». При цьому, позивач не подавав таких заяв як у встановлений законодавством строк (60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби), так і після спливу цього строку.

За приписами абзацу третього ч.4 ст.43 Закону України «Про державну службу», за відсутності вказаних заяв позивач вважався таким, що погодився на продовження проходження державної служби на новій посаді незалежно від його фактичних дій (бездіяльності) щодо подання необхідних документів до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики або виконання службових обов'язків на новій посаді.

Верховний Суд України у постанові від 30.01.2012р. №21-216а11 зазначив, що акти, видані з порушенням вимог, які до них ставляться, є дефектними. Залежно від характеру і ступеня дефектності такі акти (накази) управління поділяються на нікчемні (які не спричиняють правових наслідків навіть без їх скасування або скасовуються в судовому порядку) та акти заперечні. Останні це такі, що містять окремі незаконні положення. Анулювати (скасувати) такий акт (наказ) в частині незаконних положень може і орган, що прийняв його.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до висновку, що наказ від 04.11.2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_2Г.» є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України та підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 08 лютого 2017 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступник директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4333/16-а- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4333/16-а- залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів після його складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_6