Справа № 135/1669/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/1669/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко О.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

01 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: Збрицької-Браславець В.В.,

представника відповідача: Бучка О.М.,

представника третьої особи: Порхун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7 до виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець Віталіни Вікторівни, за участю третьої особи - управління міграційної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року ОСОБА_6, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7, звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець Віталіни Вікторівни, за участю третьої особи - управління державної міграційної служби у Вінницькій області, в якому просив: визнати протиправними дії начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець В.В. щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати виконавчий комітет Ладижинської міської ради відновити відомості в реєстрі територіальної громади щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Ладижинського міського суду від 07.12.2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець В.В. щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 15.10.2013 року ОСОБА_6 зареєстрований згідно наказу МВС №1077 від 18.12.2012 року на підставі рішення адміністрації ПАО «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» ВП «ДТЕК Ладижинська ТЕС» №27-5240 від 18.09.2013 року та дочка ОСОБА_7, зареєстрована з 24.04.2014 року як неповнолітня дитина до одного із батьків за адресою АДРЕСА_3.

Згідно висновку про скасування реєстрації місця проживання від 06.12.2016 року, начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицькою-Браславець В.В. скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 в АДРЕСА_4.

Однак, позивач, не погодившись з вказаними діями, вважаючи, що його права порушені, звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-IV визначено поняття та регулюються відносини, пов'язані, зокрема, із реєстрацією та зняттям з реєстрації місця проживання.

На час реєстрації позивачів діяв Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджений наказом МВС № 1077 від 22.11.2012 року.

Пунктом 1.3 Порядку №1077«Про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання особи» передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС ) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС ).

Розділом 7 Порядку №1077 передбачено скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Відповідно до змісту вказаного розділу, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. При цьому зазначено, що у разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.

Із системного аналізу розділу 7 Порядку № 1077 слідує, що у разі виявлення працівником територіального підрозділу ДМС за наслідками перевірки порушення вимог законодавства при реєстрації місця проживання особи, приймається рішення про скасування реєстрації місця проживання особи.

Таким чином, жодних положень про надання виконавчим органам міської ради повноважень щодо скасування реєстрації Порядок №1077 не містить.

Як вбачається з матеріалів справи, одним із документів, на підставі яких проводилась реєстрація місця проживання позивача було рішення адміністрації ПАТ «ДТЕК Західенерго» ВП «ДТЕК Ладижинська ТЕС» №27-5240 від 18.09.2013 року про надання дозволу на реєстрацію у вказаній квартирі.

Однак, будь-яких доказів щодо скасування даного рішення судам першої та апеляційної інстанції не надано.

У висновку відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області про скасування реєстрації місця проживання від 06 липня 2016 року зазначено, що начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицькою-Браславець В.В., відповідно до п.28 «Правил реєстрації місця проживання та порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, скасовано реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 в АДРЕСА_5.

З акту приймання-передачі №9 слідує, що комісією, створеною відповідно до рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради №156 від 28.03.2013 року та рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради про внесення змін у склад комісії №455 від 09.12.2013 року, 15.10.2013 року проведено обстеження об'єкту передачі за адресою АДРЕСА_4 та прийнято об'єкт в комунальну власність територіальної громади м.Ладижин.

Згідно рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 16.12.2013 року затверджено акт приймання-передачі №9 від 16.12.2013 року житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4, що перебував на балансі та утриманні ПАТ «ДТЕК Західенерго», в комунальну власність територіальної громади м.Ладижин.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості, що 30.09.2016 року на житловий будинок АДРЕСА_4 на 140 квартир зареєстровано право комунальної власності власності Ладижинської міської ради.

Як з'ясовано судом першої інстанції, підприємство Ладижинська ТЕС перебувало в державній формі власності, в результаті приватизації було змінено форму власності, в зв'язку із чим виникла необхідність в передачі державного житлового фонду в комунальну власність.

6 листопада 1995 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 891, якою затверджено «Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управління підприємств, установ та організацій».

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 вказаного Положення, ним визначався порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), зокрема, у разі зміни форми власності. Передачі в комунальну власність підлягали житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки. Відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно.

Відповідно до змісту ст. 137 ГК України, правом оперативного управління є речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Пунктом 2.2 Порядку №1077 визначено, що для реєстрації місця проживання особа подає, зокрема, документ, що підтверджує право на проживання в житлі ордер, свідоцтво про право власності, договір найму або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласника житла, наймача та членів його сімї на реєстрацію місця проживання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реєстрацію позивача проведено за наявності згоди адміністрації Ладижинської ТЕС, яка здійснювала оперативне управління державним майном житловим будинком.

З 4 квітня 2016 року, відповідно до внесених змін до законодавства (згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015 року № 888-VIII), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад було делеговано повноваження щодо формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

На даний час процедура скасування реєстрації місця проживання особи регулюється «Правилами реєстрації місця проживання», затвердженими Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року.

Пунктом 33 постанови визначено, що ДМС України та його територіальні органи контролюють дотримання органами реєстрації вимог законодавства з питань реєстрації місця проживання, а також їх діяльності у сфері реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/ перебування осіб.

Вказані правила надають повноваження відповідному виконавчому органу міської ради скасовувати реєстрацію місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства (п. 28).

Водночас, колегія суддів зазначає, що виконавчим комітетом Ладижинської міської ради вживалися заходи щодо зобов'язання управління ДМС України у Вінницькій області вжити дії щодо скасування реєстрації ОСОБА_6 та неповнолітньої дитини ОСОБА_7, однак даний позов ухвалами Вінницького окружного адміністративного суду від 06.05.2015 року № 802/776/15-а, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року у справі № 802/776/15-а Вищого адміністративного суду України від 01.07.2015 року у справі К/800/29713/15 залишено без розгляду, оскільки пропущено строк звернення до суду.

Крім того, в матеріалах справи міститься рішення Ладижинського міського суду від 30.10.2014 року за № 135/834/14-ц, із якого слідує, що представник Ладижинської міської ради не заперечувала щодо вселення до квартири за АДРЕСА_4, ОСОБА_6, та неповнолітньої дитини ОСОБА_7 і просила позов відповідних громадян задоволити.

Таким чином, при прийняті висновку про скасування реєстрації місця проживання від 06.07.2016 року начальник відділу ведення реєстрації Ладижинської територіальної громади - Збрицька-Браславець В. В. здійснила відповідні дії без урахування раніше прийнятих судових рішень та без відповідних на те повноважень, оскільки посилання на пункт 28 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року за № 207, не наділяє правом орган реєстрації надавати правову оцінку діям попереднього Державного органу, який здійснював реєстрацією громадян ОСОБА_6, та неповнолітньої дитини ОСОБА_7

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме - в рішенні у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року звернено увагу на особливу важливість принципу «належного урядування». Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «ОСОБА_4 проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що набуття виконавчим органом Ладижинської міської ради делегованих повноважень з квітня 2016 року в питаннях ведення реєстру територіальної громади, не може свідчити про отримання права на скасування реєстрації, яка була проведена до цього, в тому числі в разі встановлення, що така реєстрацію була проведена з порушеннями. Оскільки це порушуватиме принцип «належного урядування» та нівелюватиме принцип «визначеності правової визначеності».

Крім того, судом першої інстанції встановлено неправомірність прийняття одного висновку про підстави для скасування реєстрації ОСОБА_6 та його неповнолітньої дочки ОСОБА_7, та відповідно - одного рішення про таке скасування реєстрації, оскільки підстави для реєстрації неповнолітньої ОСОБА_7 у квартирі були зовсім іншими ніж для реєстрації її батька. Відповідно перевірка, висновок із обґрунтуванням скасування такої реєстрації та саме рішення не можуть бути викладені в одному документі, оскільки законодавством передбачено індивідуальний підхід до реєстрації місця проживання кожної особи.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання виконавчого комітету Ладижинської міської ради відновити відомості в реєстрі територіальної громади щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 3 ст. 10 вказаного Закону передбачено, що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно рішення №92 від 25.01.2016 року Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що міська рада вирішила: створити відділ ведення реєстру Ладижинської територіальної громади та затвердити загальну чисельність відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади в кількості 2-х штатних одиниць (начальника відділу, головного спеціаліста відділу), затвердити положення про відділ ведення реєстру Ладижинської територіальної громади.

З копії положення про відділ ведення реєстру Ладижинської територіальної громади затвердженого 25.01.2016 року вбачається, що відділ ведення реєстру Ладижинської територіальної громади є виконавчим органом Ладижинської міської ради, який утворюється Ладижинською міською радою, їй підзвітний та підконтрольний і підпорядковується виконавчому комітету та міському голові. Відділ не є юридичною особою (п.1.1). Основні завдання відділу це формування та ведення реєстру Ладижинської територіальної громади; здійснення реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб; здійснення передачі інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру (п.2.1 2.3).

Таким чином, відділ ведення реєстру Ладижинської територіальної громади є виконавчим органом Ладижинської міської ради, якому делеговано повноваження щодо формування та ведення реєстру Ладижинської територіальної громади.

Виконавчий комітет Ладижинської міської ради, як окремий виконавчий орган міської ради повноважень щодо ведення реєстру територіальної громади не має.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимоги в частині зобов'язання виконавчого комітету Ладижинської міської ради відновити відомості в реєстрі територіальної громади, оскільки виконавчий комітет не має повноважень щодо вчинення таких дій.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов в частині визнання протиправними дій начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади Збрицької-Браславець щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_6 підлягає задоволенню, оскільки відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 лютого 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.