Справа № 806/2531/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Житомир справа № 806/2531/16

категорія 5.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Подибайло В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС про визнання дій протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просить визнати протиправними дії Херсонської митниці Державної фіскальної служби України щодо заборони переміщувати, перевозити через адміністративний кордон з материкової частини України на територію Автономної Республіки Крим особисте майно, а саме: холодильник, пральна машина, морозильна камера, мікрохвильова піч, ортопедичне крісло-ліжко, чотири літніх автомобільних колеса на металевих дисках для автомобіля ГАЗ-31105 "Волга", мультиварка та інші.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.09.2016 прибув на адміністративний кордон з вільною економічною зоною "Крим" КПП "Каланчак" на власному автомобілі з причепом з вживаними особистими речами та майном. За твердженнями позивача, черговий інспектор митниці проінформував його, що згідно з постановою КМУ №1035 від 16.12.2015р. майно позивача перевозити (переміщати) через адміністративний кордон в такому переліку майнових речей заборонено. Як зазначає позивач, на підставі даної відповіді в подальшому причеп з особистими речами він був змушений залишити на материковій частині України у приватної особи під охорону на договірній основі. Позивач вважає зазначені дії відповідача щодо заборони та не пропуску його особистого майна протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував. Зазначила, що заявлений позивачем факт не пропуску не мав місце, оскільки при здійсненні митного оформлення у позивача заборонених до переміщення речей відповідно до постанови КМУ №1035 від 16.12.2015 «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» не було виявлено та після здійснення усіх передбачених видів контролю, ОСОБА_1 виїхав із зони митного контролю у напрямку АР "Крим".

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Встановлено, що громадянин ОСОБА_1 03 вересня 2016 року перетинав адміністративний кордон у зоні діяльності ВМО "Каланчак" м/п "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС в напрямку "Виїзд" з материкової частини України у напрямку АР "Крим".

За твердженнями позивача, черговий інспектор митниці проінформував його, що згідно з постановою КМУ №1035 від 16.12.2015 майно позивача перевозити (переміщати) через адміністративний кордон в такому переліку майнових речей заборонено. Як зазначає позивач, на підставі даної відповіді в подальшому причеп з особистими речами він був змушений залишити на материковій частині України у приватної особи під охорону на договірній основі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням посадової особи Херсонської митниці ДФС, дружиною позивача, ОСОБА_4 було направлено відповідачу звернення від 09.10.2016.

Листом Херсонської митниці ДФС від 19.10.2016 №4700/21-70-08 ОСОБА_4 повідомлено, що її звернення від 09 жовтня 2016 року розглянуто. Зокрема, зазначено, що через адміністративний кордон між материковою частиною України та ВЕЗ Крим можуть бути переміщені лише особисті речі в асортименті та кількості, визначених ст. 370 Митного кодексу України, крім товарів, визначених пунктом 24 частини першої зазначеної статті. Також заявнику було роз'яснено, що з приводу оскарження неправомірних дій посадових осіб Херсонської митниці ДФС вона має право звернутися до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику або суду (а.с. 11-13).

22 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Прем'єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, в якій просив прийняти рішення про забезпечення переміщення, перевезення на власному легковому автомобілі ГАЗ-31105 з причепом до нього через адміністративний кордон з території материкової частини України до Автономної Республіки Крим особистого майна та домашніх речей, які необхідні позивачу та його родині для забезпечення побутових потреб на період тимчасового проживання у м. Севастополі, а саме: холодильник, пральна машина, морозильна камера, мікрохвильова піч, ортопедичне крісло-ліжко, чотири літніх автомобільних колеса на металевих дисках для автомобіля ГАЗ-31105 "Волга", мультиварка та інших речей і товарів, які знаходяться у повсякденному користуванні та вжитку (а.с. 14-17).

Згідно листа Управління з питань роботи із зверненням громадян Секретаріату Кабінету Міністрів України, вказаний лист ОСОБА_1 надіслано Державній фіскальній службі України 26 жовтня 2016 року за №41-П-027459/06 відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" для розгляду і надання відповіді. (а.с. 18).

Листом Державної фіскальної служби України від 16.11.2016 №12201/П/99-99-18-05-14 "Про розгляд звернення" ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення, надіслане листом Секретаріату Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №41-П-027459/06, розглянуто. Зокрема, зазначає, що законодавством України не передбачено форму та порядок видачі окремим особам дозволу на ввезення чи вивезення товарів, переміщення яких заборонено відповідно до положень постанови КМУ №1035 від 16.12.2015р. «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію». Також повідомляє, що Державною фіскальною службою України було опрацьовано в межах компетенції проект змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 1015 р. №1035", надісланий листом Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 03.11.2016 та проінформувала Міністерство фінансів України та Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України. Цим проектом передбачено, зокрема, врегулювання проблемних питань, пов'язаних із переміщенням громадянами товарів, у тому числі, у зв'язку з переселенням, що ввозяться з тимчасово окупованої території України на іншу територію України (а.с. 19-20).

Не погоджуючись із діями відповідача та вважаючи їх протиправними, з метою захисту власних прав та свобод позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

16 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України, відповідно до підпункту 4 пункту 12.4 статті 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", прийнято Постанову №1035 «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію», якою заборонено на період тимчасової окупації поставки товарів (робіт, послуг) під всіма митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію, за винятком:

- особистих речей громадян, визначених частиною першою статті 370 Митного кодексу України (крім товарів, визначених пунктом 24 частини першої зазначеної статті), що переміщуються у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі;

- соціально значущих продуктів харчування, що переміщуються громадянами, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 50 кілограмів на одну особу, за переліком згідно з додатком.

Перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян передбачено статтею 370 Митного кодексу України, відповідно до якої особистими речами вважаються:

1) товари особистої гігієни та індивідуальні косметичні засоби у кількості, що забезпечує потреби однієї особи на період поїздки;

2) одяг, білизна, взуття, що мають суто особистий характер, призначені виключно для власного користування і мають ознаки таких, що були у користуванні;

3) особисті прикраси, у тому числі з дорогоцінних металів та каміння, що мають ознаки таких, що були в користуванні;

4) індивідуальне письмове та канцелярське приладдя;

5) один фотоапарат, одна кіно-, відеокамера разом з обґрунтованою кількістю фото-, відео-, кіноплівок та додаткового приладдя;

6) один переносний проектор та аксесуари до нього разом з обґрунтованою кількістю діапозитивів та/або кіноплівок;

7) бінокль;

8) переносні музичні інструменти у кількості не більше двох штук;

9) один переносний звуковідтворювальний пристрій (у тому числі магнітофон, диктофон, програвач компакт-дисків тощо) з обґрунтованою кількістю плівок, платівок, дисків;

10) один переносний радіоприймач;

11) стільникові (мобільні) телефони у кількості не більше двох штук, пейджери;

12) один переносний телевізор;

13) переносні персональні комп'ютери у кількості не більше двох штук і периферійне обладнання та приладдя до них; флеш-карти у кількості не більше трьох штук;

14) одна переносна друкарська машина;

15) калькулятори, електронні книжки у кількості не більше двох штук;

16) індивідуальні вироби медичного призначення для забезпечення життєдіяльності людини та контролю за її станом з ознаками таких, що були в користуванні;

17) звичайні та/або прогулянкові дитячі коляски у кількості, що відповідає кількості дітей, які перетинають кордон разом із громадянином, а у разі відсутності дітей - у кількості не більше однієї штуки;

18) одна інвалідна коляска на кожного інваліда, який перетинає митний кордон України, а у разі відсутності такої особи - у кількості не більше однієї штуки;

19) лікарські засоби, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України;

20) годинники у кількості не більше двох штук;

21) 0,5 літра туалетної води та/або 100 грамів парфумів;

22) спортивне спорядження - велосипед, вудка рибальська, комплект альпіністського спорядження, комплект спорядження для підводного плавання, комплект лиж, комплект тенісних ракеток, дошка для серфінгу, віндсерфінгу, комплект спорядження для гольфу, інше аналогічне спорядження, призначене для використання однією особою;

23) спеціальне дитяче харчування для дітей, хворих на фенілкетонурію або інше захворювання, що потребує спеціального харчування, яке не виробляється (не реалізується) в Україні, що переміщується (пересилається) через митний кордон України в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України;

24) інші товари, призначені для забезпечення повсякденних потреб громадянина, перелік і гранична кількість яких визначаються законами України.

Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено Законом України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», який створює вільну економічну зону "Крим" (далі - ВЕЗ "Крим"), та врегульовує інші аспекти правових відносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами.

Порядок перетину фізичними особами адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" передбачено статтю 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», відповідно до п.п.7.1-7.3 якої на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія розділу XII Митного кодексу України з урахуванням положень статті 9 цього Закону щодо переміщення валютних цінностей.

На фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", поширюється дія Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ "Крим", керуючись нормами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", та мають право перетнути адміністративний кордон між ВЕЗ "Крим" та іншою територією України за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Статтею 8 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» передбачено, що Україна гарантує захист майнових і немайнових прав фізичних та юридичних осіб на території ВЕЗ "Крим" згідно із законами України, у тому числі щодо захисту іноземних інвестицій.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а Україна, як держава-учасниця Конвенції зобов'язана поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності. Зокрема, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд зазначає, що в обґрунтування своїх позовних вимог та у поданих до відповідних державних органах зверненнях позивач неодноразово наголошує на факті порушення його прав шляхом не пропуску та фактичної заборони позивачу переміщувати, перевозити через адміністративний кордон з материкової частини України на територію Автономної Республіки Крим особисте майно.

Водночас, позивачем не надано жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт затримки та не пропуску ОСОБА_1 03.09.2016 при перетині адміністративного кордону у зоні діяльності ВМО "Каланчак" м/п "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС в напрямку "Виїзд" з материкової частини України у напрямку АР "Крим".

Відповідно до статті 369 Митного кодексу України особисті речі, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, підлягають декларуванню шляхом учинення дій, усно або, за бажанням власника чи на вимогу органу доходів і зборів, письмово, не оподатковуються митними платежами та звільняються від подання документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а також від застосування до них видів державного контролю, визначених частиною першою статті 319 цього Кодексу.

Встановлено, що позивачем не було вчинено необхідних дій по декларуванню особистих речей, передбачених ст. 369 Митного кодексу України.

Крім того, суд підкреслює, що у разі наявності відмови у пропуску особистих речей, на яку посилається позивач, відповідно до Митного кодексу України за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів посадовими особами має бути винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Водночас, при перетині ОСОБА_1 адміністративного кордону у зоні діяльності ВМО "Каланчак" м/п "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС в напрямку "Виїзд" з материкової частини України у напрямку АР "Крим" посадовими особами Херсонської митниці ДФС не було винесено відповідну Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка б могла підтвердити факт не пропуску чи заборони переміщення особистих речей ОСОБА_1

У відповідності до листа Херсонської митниці ДФС від 27.01.2017 №363/21-70-10, згідно наявних баз даних, АСМО "Інспектор-2006" громадянин України ОСОБА_1 03 вересня 2016 року дійсно перетинав адміністративний кордон України у зоні діяльності ВМО "Каланчак" м/п "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС в напрямку "Виїзд" з материкової частини України у напрямку АР "Крим". У зв'язку з тим, що при здійсненні митного оформлення у вищевказаного громадянина, заборонених до переміщення речей відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1035 "Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію", не було виявлено, після здійснення всіх передбачених видів контролю, вказаний громадянин виїхав із зони митного контролю у напрямку АР "Крим". (а.с. 62).

Згідно ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Здійснивши системний аналіз правових норм та наявних у матеріалах справи доказів, суд наголошує, що позивачем не доведено, а відповідачем спростовано факт здійснення працівниками Херсонської митниці Державної фіскальної служби України заборони переміщувати, перевозити через адміністративний кордон з материкової частини України на територію Автономної Республіки Крим особисте майно ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність неправомірних дій Херсонської митниці ДФС при перетині ОСОБА_1 03 вересня 2016 року адміністративного кордону України у зоні діяльності ВМО "Каланчак" м/п "Херсон-Центральний" Херсонської митниці ДФС в напрямку "Виїзд" з материкової частини України у напрямку АР "Крим", а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158- 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 09 лютого 2017 р.