Справа № 759/9790/16-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 759/9790/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Н.О.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсон Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кузьменка Дмитра Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позвоом про сксаування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2016 року, винесену інспектором УПП у м. Херсон лейтенантом поліції Кузьменком Д.М.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.06.2016 року інспектор УПП у м. Херсон Кузьменко Д.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.122 ч 1 КпАП України.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №59203 від 30.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 о 18 год 30 хв 30.06.2016 року, керуючи автомобілем Інфініті, номерний знак АА 2868ІК та рухаючись трасою Миколаїв-Новоазовськ, порушив вимогу дорожньої розмітки, а саме 1.1 ПДР та перетнув зону розмітки для обгону авто, чим вчинив правопорушення, передбачене ст..122 ч 1 КпАП України. За вказане правопорушення на ОСОБА_2 було накладено штраф у розмірі 255 грн

Судова колегія погоджується із доводами суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КпАП України, перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 порушив п.1.1 ПДР та перетнув розмітку для обгону авто.

Розділ 34 ПДР передбачає дорожню розмітку, п. 34.1 Горизонтальна розмітка, підпункт розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Судом першої інстанції в ході розгляду справи встановлено, що позивач, керуючи автомобілем та рухаючись по трасі Миколаїв-Новоазовськ, перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.1 розділу 24 ПДР.

Заперечуючи порушення ним ПДР позивач вказав, що розмітка не була чіткою, мала потертості і, крім того, погодні умови не були сприятливими, а тому він зрозумів, що розмітка була переривистою і обгін був можливим.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги зазначені пояснення позивача, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Отже, позивач, керуючи автомобілем за несприятливих погодних умов повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, у т.ч. і за дорожніми знаками, які розміщуються зовні та як дорожня розмітка. І при необхідності прийняти необхідні міри до безпечного керування у т.ч. до зниження руху автомобіля.

Крім того, позивач повинен був у разі неможливості визначати яка розмітка розташована на проїзній частині, самостійно визначитись, виходячи з дорожньої ситуації та кількості смуг для руху.

Щодо доводів апелянта про те, стороння особа пропонувала йому сплатити штраф на місці, то дане питання не входить до компетенції суду, оскільки не стосується постанови суду про накладення адміністративного стягнення, а може бути предметом розгляду компетентного органу у разі звернення до такого органу позивачем.

Твердження апелянта про те, що права йому були роз'яснені після складання постанови, колегія суддів не вважає доказом незаконності оскаржуваної постанови і відсутність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також колегія суддів зазначає, що позивач керував транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов'язаний згідно ПДР знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що судом було надано оцінку допитаним в ході розгляду справи свідків та іншим доказам у їх сукупності. Отже, колегія суддів вважає, що постанова прийнята судом з урахуванням встановлених у справі обставин, з урахуванням показів свідків., а тому є законною.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду Києва від 29 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 08 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.