Справа № 826/15445/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 лютого 2017 року № 826/15445/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправними та скасування висновків, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві), третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправними та скасування висновків № 378/26-58-12-07-10 від 22 січня 2016 року та № 5482/9/26-58-13-07-14 від 05 серпня 2016 року, складених в передбаченому Законом України "Про очищення влади" порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення передбаченого законом порядку перевірки застосування щодо нього визначених Законом України "Про очищення влади" заборон, що стало підставою для протиправного складання оскаржуваних висновків.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши що оскаржуваний висновок був складений на підставі наданих позивачем документів та в порядку передбаченому чинним законодавством, з огляду на що просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Третя особа надала письмові пояснення у справі, відповідно до яких зазначає що відповідачем було порушено порядок проведення перевірки. При цьому просить суд врахувати, відсутність договору позики при наданні позивачем додаткових пояснень до контролюючого органу.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 працює в юридичному управлінні апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) на посаді заступника начальника юридичного управління - начальника відділу моніторингу стану захисту інтересів територіальної громади м. Києва у судах загальної юрисдикції.

23 листопада 2015 року, ОСОБА_1, на ім'я керівника апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2, подано заяву про проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади".

25 листопада 2015 року керівником апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві направлено повідомлення № 009-4463 про початок проходження перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади".

15 липня 2016 року на адресу апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов висновок Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 22.01.2016 № 378/26-58-12-07-10 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої Закону України "Про очищення влади" з якого вбачається, що у зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 підтвердних документів стосовно вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває у власності та зазначена у позиції 2 розділу І Декларації, та стосовно автомобіля Hyundai Santafe, зазначеного у позиції 35 розділу IV Декларації, які є обов'язковими для розгляду та врахування при підготовці висновку про результати перевірки, встановити відповідність/не відповідність вартості майна (майнових прав) вказаного (вказаних) у декларації набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел, неможливо.

19 липня 2016 року, ОСОБА_1, на ім'я керівника апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2, подано заяву про проведення додаткової перевірки.

05 серпня 2016 року, ОСОБА_1, на ім'я Начальника Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві надано письмові пояснення від 05 серпня 2016 року (разом із письмовими поясненнями дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та матері ОСОБА_1 - ОСОБА_4).

30 вересня 2016 року на адресу апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов висновок Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 05.08.2016 № 5482/9/26-58-13-07-14 про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" в якому вказано, що результатом додаткової перевірки є не достовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до вказаного висновку, контролюючим органом зазначається, що невідповідність мала місце у зв'язку з тим, що при заповненні Декларації ОСОБА_1 у позиції 25 розділу ІІІ «Відомості про нерухоме майно відображено відомості про майно що перебуває у власності декларанта, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вартість придбання якої не відповідає доходам ОСОБА_1В.( згідно Центральної бази даних Державної фіскальної служби України, з урахуванням наданих ОСОБА_1 підтвердних документів) отриманих із законних джерел на протязі 1998- І кв. 2013 років.

Вважаючи оскаржувані висновки Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивача, останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади", протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч. 8 статті 3 Закону України "Про очищення влади", заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно ж до п. 2 ч. 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Також, згідно з приписами п. 6 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 листопада 2014 року № 1100, отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Про встановлення недостовірності відомостей, які підлягали перевірці згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказується у висновку про результати перевірки у разі, якщо вартість майна (майнових прав), набутого (набутих) особою, стосовно якої проводилася перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Виходячи з системного тлумачення наведених положень законодавства вбачається, що податковий орган в своєму висновку, складеному на виконання приписів Закону України "Про очищення влади" за наслідком повного дослідження всієї наявної податкової інформації, має обґрунтовано встановити відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, наведені у висновку відомості мають однозначно та безспірно стверджувати про наведені вище факти.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного висновку Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частині п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", у ньому встановлено, що позивачем у поданій декларації вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача.

Крім того, відповідно до висновку відповідача від 22.01.2016 № 378/26-58-12-07-10 встановлено, що відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у поданій декларації, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел, встановити неможливо.

Згідно висновку, у зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 підтвердних документів стосовно вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває у власності та зазначена у позиції 2 розділу І Декларації, та стосовно автомобіля Hyundai Santafe, зазначеного у позиції 35 розділу IV Декларації неможливо встановити відповідність/не відповідність вартості зазначеного майна.

Так, в подальшому 19.07.2016 року Позивачем подано на ім'я керівника виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_2 заяву про проведення додаткової перевірки у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не було повідомлено про надання письмових пояснень та підтверджуючих документів.

05.08.2016 року Позивачем, його дружиною ОСОБА_3 та його матір'ю ОСОБА_4 надано письмові пояснення на ім'я начальника ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що Позивач перебуває на державній службі з 2011 року. В декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання майнового характеру за 2014 рік вказано квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, яку було придбано у 2013 році за 837 336 грн. Придбання квартири було здійснено за власні грошові заощадження Позивача та його дружини ОСОБА_3 у розмірі 337 336 грн. та кошти у розмірі 500 000 грн., надані його матір'ю ОСОБА_4, у формі усного договору позики строком до 2020 року.

Також, у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання майнового характеру за 2014 рік вказано автомобіль Hyundai Santafe придбаний за 202 000 грн. на підставі кредитного договору у 2008 році, який було погашено у 2014 році.

Вказана Позивачем інформація щодо походження коштів на придбання майна, зазначеного в декларації, також була зазначена в письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, 30.09.2016 на адресу апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов висновок ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 05.08.2016 № 5482/9/26-58-13-07-14 про результати проведення додаткової перевірки, в якому вказано, що з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та підтверджуючих документів встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_1 у декларації.

Проведення органами Державної фіскальної служби України відповідної перевірки визначено Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 (далі - Порядок № 563) та Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та форми висновку про результати такої перевірки, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 № 1100, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100)

Пункт 28 Порядку № 563, підпункт 5 пункту 3, абзац 2 пункту 12 Порядку № 1100 встановлюють, що пояснення особи, стосовно якої проводиться перевірка, з приводу виявлених недостовірностей та/або невідповідностей та подані нею підтвердні документи є обов'язковими для розгляду та врахування органом ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Абзацами 2 і 4 пп.З п.З Порядку №1100 передбачено, що проведення перевірки полягає, зокрема, в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з'ясуванні джерел отримання таких доходів, порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел. При цьому, як визначено в п.4 Порядку №1100, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків, інша інформація, що надійшла до контролюючих органів, інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку

Виходячи з наведених у висновку Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві відомостей вбачається, що вони не можуть однозначно стверджувати про відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації позивача, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, оскільки відповідачем не було враховано надані ОСОБА_1 пояснення щодо отримання коштів, витрачених на придбання зазначеного у декларації майна.

При цьому, враховуючи закріплене на рівні ч. 2 статті 1 Закону України "Про очищення влади" положення про те, що очищення влади (люстрація) ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції невинуватості, відповідно до якого саме на органи державної влади покладається обов'язок щодо доказування вини особи, та беручи до уваги встановлену відповідачем неможливість достовірно встановити наведені вище обставини відсутності/наявності невідповідності вартості майна вказаного у декларації позивача доходам, отриманим ОСОБА_1 із законних джерел, податковий орган у своєму висновку був зобов'язаний вказати про підтвердження проведеною перевіркою саме відсутності такої невідповідності.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про порушення відповідачем при складанні оскаржуваного висновків наведених вище приписів законодавства, що свідчить про обґрунтованість доводів позивача щодо визнання їх протиправними.

Згідно з приписами ч. 11 статті 5 Закону України "Про очищення влади", складений у відповідності до даної статті Закону висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Отже, на рівні Закону України "Про очищення влади" прямо передбачена можливість оскарження складеного за наслідком проведення перевірки висновку в судовому порядку, а тому суд вважає такий висновок рішенням суб'єкту владних повноважень, а саме актом індивідуальної дії, який прямо впливає на права та інтереси особи і в силу приписів п. 1 ч. 2 статті 17 КАС України може бути оскаржений в судовому порядку до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані висновки ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 22.01.2016 року та від 05.08.2016 року були прийняті без урахування наведених правових критеріїв, а тому суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання їх протиправними та скасування.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд присуджує на користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправними та скасування висновків - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновки Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 378/26-58-12-07-10 від 22 січня 2016 року та № 5482/9/26-58-13-07-14 від 05 серпня 2016 року.

Присудити за рахунок асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.)

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур