Справа № 522/22183/16-а
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/795/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №051/16 від 18.11.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.12 ст.96 КУпАП, за якою на позивача накладено штраф у розмірі 6 800 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.03.2013 року він отримав від Інспекції ДАБК в Одеській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт для проведення капітального ремонту квартири №6 та сходинкової площадки без зміни геометричних розмірів та цільового призначення за адресою АДРЕСА_1. Декларація була видана позивачу на підставі наданих ним документів, які передбачені законодавством для отримання такої Декларації. Серед поданих документів був відповідний проект, де вказана четверта категорія складності. Позивач зазначає, що в Постанові не вказано, які саме дії ним нібито були вчинені, не вказано докази на підставі яких відповідач прийшов до такого висновку. не вказано на підставі яких доказів виявлено правопорушення, не зазначено, в яких саме діях полягає правопорушення та що воно вчинене саме позивачем, дату та час вчинення правопорушення.

У судове засідання 01.02.2017 року з'явився позивач ОСОБА_1, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судове засідання не з'явився представник відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, не скористався своїм правом щодо обґрунтування законності своїх дій, надання заперечень, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 була отримана Декларація про початок виконання будівельних робіт від 14.03.2013 року №ОД 36, а саме капітальний ремонт квартири №6 та сходинкової площадки без зміни геометричних розмірів та цільового призначення, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.(а.с.12-14).

Постановою №051/16 про справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2016 року ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.12 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Як вбачається з вказаної постанови, на підставі акту від 14.11.2016 року позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протоколу від 14.11.2016 року про адміністративне правопорушення, було встановлено, що в приміщеннях квартири АДРЕСА_2 проводяться будівельні роботи з реконструкції квартири. Замовником будівництва є ОСОБА_1 згідно декларації про початок виконання будівельних робіт від 14.03.2013 року, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області. Відповідно до листа Управління охорони об'єктів культурної спадщини зазначена будівля - житловий будинок 1899-1900 арх. А.Е. Шейнс прийнята під охорону держави рішенням Одеського обласного виконавчого комітету від 27.12.1991 року №580, як пам'ятка містобудування та архітектури місцевого значення. У зв'язку з чим порушено вимоги ДБН А.2.2-3:2012 «Склад, порядок розроблення. Погодження та затвердження проектної документації для будівництва та ч.5 п.3 «Порядку віднесення об'єктів будівництва до ІV і V категорії складності» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року №557. Таким чином в декларації від 14.03.2013 року зазначено не достовірні відомості в частині заниження категорії складності. Встановлено, що для набуття права на виконання будівельних робіт замовник гр.ОСОБА_1 повинен був отримати дозвіл на виконання будівельних робіт відповідно до постанови КМУ від 13.04.2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Позивач вважає, що він не може користуватися своєю власністю та намагається законним шляхом провести ремонтні роботи, виконуючи усі рекомендації відповідних організацій.

Також позивач зазначає, що роботи по виділенню частки квартири спільного заселення не можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення, а тільки покращують його, позивача, стан.

Згідно положень ч.1 та 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положення ст.245 КУпАП наголошує на те, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно із ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч.ч.2-4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.5 вказаного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Частина 2 ст.3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" викладена у вказаній редакції згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів" №5459-VІ від 16.10.2012 року, який набрав чинності 08.11.2012 року та до вказаних змін повноваження щодо накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності мали також і керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

У п.2 Прикінцевих положень Закону №5459-VI від 16.10.2012 року зазначено, що Кабінет Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" визначено, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" Кабінет Міністрів України постановою від 6 квітня 1995 року №244 затвердив Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, однак як вбачається зі змісту пункту 2 вказаного порядку вбачається, що накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

Отже, Кабінетом Міністрів України не приведено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою від 6 квітня 1995 року №244 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України. Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів", який набрав чинності 08.11.2012 року, тому в даному випадку існує невідповідність вимог підзаконних нормативно-правових актів вимогам закону.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не має повноважень на накладення штрафів за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, такими повноваженнями наділений лише центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У зв'язку з зазначеним суд приходить до висновку про те, що відповідач не був наділений відповідними повноваженнями щодо розгляду питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаною ч.12 ст.96 КУпАП

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, яка є головним законодавчим актом України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що постанова про накладання на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу була постановлена управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з перевищенням повноважень, порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає обставинам справи, тому на підставі ст.ст.287, 288, 293 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 18.11.2016 року № 051/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 гривень.

Постанова підлягає оскарженню відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015.

Суддя 01.02.2017