Справа № 358/1461/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 358/1461/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Корбут В.М. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

06 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 04.01.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Богуславському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 04.01.2017 вищевказаний адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу суду від 04.01.2017, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала - скасуванню в частині, а справа направленню для продовження розгляду.

У відповідності до п. 3 частини першої ст. 199 КАС України, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в 2011 році у судовому порядку вже захищала свої права та інтереси у аналогічних правовідносинах, що виникали між нею та відповідачем, чим підтвердила, що дізналась про порушення її права на отримання державних пенсій ще у вересні 2011 році, після отримання нею щомісячної пенсії по інвалідності у розмірі 1 642, 60 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з частиною другою статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В даному випадку, пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць, а відтак позивач мав можливість дізнатись про виплату додаткової пенсії та підвищення до пенсії у меншому розмірі, аніж передбачено Законом своєчасно, а тому посилання позивача на лист пенсійного фонду, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав у жовтні 2016 року - не обґрунтоване.

Слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Матеріали справи не містять доказів наявності непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вже звертався до суду з аналогічним адміністративним позовом до відповідача, і згідно постанови Богуславського районного суду Київської області від 13.05.2011 року було вирішено: визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_2 в повному обсязі пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 11.09.2010 неправомірною. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11 вересня 2010 року відповідно до вимог ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням фактично виплачених сум з послідуючим її перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.09.2010 відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням фактично виплачених сум з послідуючим її перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб. Позов в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.09.2010 по 11.09.2010 року залишити без розгляду відповідно до положень ст. 100 КАС України.

Отже, є рішення суду, якими було зобов'язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату певних соціальних виплат позивачу, без зазначення кінцевої дати. Проте воно вичерпало свою дію зі зміною правового регулювання виплати відповідних соціальних виплат.

Тобто, саме у зв'язку із зміною правого регулювання спірних правовідносин позивачу були припинені виплати державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як особі віднесеної до категорії 1, інваліда другою групи у розмірах визначених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просила суд першої інстанції визнати протиправними порушення з боку відповідача по відношенню до неї вимог ст.ст. 22, 46 Конституції України, якими відповідач відповідно до п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, зареєстрованого Міністерством юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486) зобов'язаний керуватись у своїй діяльності, а також п.п. 7 та 8 п. 4 цього положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно законодавства здійснюються за рахунок державного бюджету України, зобов'язання відповідача негайно поновити право отримувати державні пенсії як інваліду ліквідатору ЧАЕС 2-ї групи у розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України.

Позивач не зазначає за який період просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, а лише звертає увагу, що виплата пенсії здійснювалася до вересня 2011 року.

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом - 24.10.2016.

З огляду на викладене та враховуючи те, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає розгляду за період з 24.05.2016. Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано залишив без розгляду позовні вимоги за період з 24.05.2016. Що стосується позовних вимог за період з жовтня 2011 року по 23.05.2016, суд першої інстанції обґрунтовано залишив їх без розгляду, оскільки позивачем був пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог без розгляду за період з 24.05.2016 необхідно скасувати та в цій частині направити до цього суду для продовження розгляду. В решті, дану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 199, 202, 204, 205, 207 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 04.01.2017 скасувати в частині залишення позову без розгляду за період з 24.05.2016 та направити справу в цій частині до суду першої інстанції на продовження розгляду.

В решті ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 04.01.2017 залишити без змін.

Ухвала в частині направлення справи до суду першої інстанції на продовження розгляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

В іншій частині ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.