Справа № 369/11108/16-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/50/17
ПОСТАНОВА

іменем України

02.02.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання нечинним рішення Боярської міської ради та зобов»язання прийняти рішення про приватизацію жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання нечинним рішення Боярської міської ради та зобов»язання прийняти рішення про приватизацію жилого приміщення, посилаючись на те, що починаючи з 10 грудня 1998 року вона офіційно зареєстрована і проживає в гуртожитку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1

17 квітня 2013 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі свого рішення від 09 квітня 2013 року № 25/2 їй, ОСОБА_1, був виданий ордер на жиле приміщення в гуртожитку, а саме на право зайняття кімнати в гуртожитку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1, житлова площа якої складає 20,50 кв.м..

Після отримання вказаного ордеру в тридцятиденний строк він нею був зданий у місцевий ЖЕК, з яким нею були укладені відповідні договори на комунальні послуги, які вона сплачує вчасно і заборгованості не має.

З часу отримання вказаного ордеру вона і проживає у вказаній кімнаті.

Вона неодноразово зверталась до виконавчого комітету Боярської міської ради із заявами про приватизацію цієї кімнати, так як вона на це має законодавчо визначене право, але виконавчий комітет всіляко перешкоджає їй здійснити її конституційне право на житло (ст. 47 Конституції України).

Так, 22 липня 2013 року нею до виконавчого комітету Боярської міської ради була подана заява, в якій вона просила надати дозвіл на приватизацію вказаної жилої кімнати, однак вказана заява виконкомом не була задоволена. Після її звернень до виконавчого комітету Боярської міської ради про приватизацію вказаного житла у жовтні 2014 року КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1. 26 грудня 2014 року вказаний позов судом першої інстанції був задоволений, а рішенням апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року було скасоване, і тому вона до даного часу є жителем вказаної кімнати відповідно до вимог чинного законодавства.

17 березня 2015 року вона повторно надіслала до виконкому Боярської міської ради аналогічну заяву, в якій просила прийняти рішення про приватизацію вказаної жилої кімнати.

27 березня 2015 року вона отримала відповідь виконавчого комітету Боярської міської ради, в якій вона не знайшла відповіді з посиланням на те, що їй рішенням виконкому відмовлено в приватизації вказаної жилої кімнати.

У цій відповіді зазначено, що відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції рішення про передачу житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відносно гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рішення про надання дозволу на приватизацію житлових приміщень даного гуртожитку не приймалось. Також у цій відповіді зазначено, що відповідно до програми реконструкції застарілого житлового фонду м. Боярка на 2008-2015 роки, затвердженої рішенням Боярської міської ради № 28/1234 від 23 квітня 2008 року, квартал між АДРЕСА_1 підлягають реконструкції. Відповідно до п. 3 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку (гуртожитку).

Слід зауважити, що у цій програмі мова йде лише про квартал між вулицями, що підлягають реконструкції. Чи підлягає реконструкції саме будинок АДРЕСА_1 (гуртожиток сімейного типу), з цієї відповіді невідомо. З часу прийняття програми реконструкції вказаного кварталу на 2008-2015 р.р. минуло більше семи років, але про таку реконструкцію та виконання програми годі й говорити. Вона вважає, що вказана довгострокова програма затверджена з метою відволікти жителів цього гуртожитку від питань приватизації своїх житлових кімнат та позбавити їх конституційного права на житло.

Не отримавши належної відповіді на її заяву (вона просила надати їй рішення виконкому), вона знову ж таки 29 липня 2015 року звернулась до вказаного виконкому із заявою про надання їй рішення виконкому про відмову у задоволенні її заяви.

20 серпня 2015 року вона отримала лист-відповідь «Про розгляд заяви», в якому в завуальованій формі їй було відмовлено в задоволенні вказаної заяви. При цьому ж таки ніякого рішення вона не отримала.

16 серпня 2016 року вона надіслала заяву вже до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про прийняття рішення про приватизацію вказаної кімнати в гуртожитку сімейного типу по АДРЕСА_1, так як зазначена міська рада є власником вказаного житла.

16 вересня 2016 року за № 02-5/А3/491946.2 вона отримала лист-відповідь за підписом заступника міського голови Боярської міської ради Мазурець В.В..

У цьому листі зазначається, що відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції рішення про передачу житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відносно гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Боярською міською радою рішення про надання дозволу на приватизацію житлових приміщень даного гуртожитку не приймалося.

Позивач ОСОБА_1 зазначала, що причина неприйняття рішення про надання дозволу на приватизацію житлових приміщень даного гуртожитку у листі-відповіді не вказується, а тому цей лист є відпискою.

Крім того, у листі-відповіді зазначається, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду (справа № 369/11864/15-ц) апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року без змін. Даною постановою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Боярської міської ради про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Боярської міської ради та зобов»язання прийняти рішення відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 вказувала в позові, що Київський апеляційний адміністративний суд у своїй ухвалі від 02 березня 2016 року, відмовляючи у задоволенні її апеляційної скарги, зазначив, що виконавчий комітет згідно положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не є органом місцевого самоврядування, та не уповноважений приймати рішення щодо передачі житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян. Органом місцевого самоврядування, який уповноважений приймати рішення з таких питань, є лише відповідна рада, яка, крім того, є відповідачем у даній справі.

Таким чином, нею у попередньому адміністративному позові неправильно визначений відповідач у справі, що і послугувало причиною залишення без задоволення її апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 вважала, що вказаний вище лист-відповідь Боярської міської ради від 16 вересня 2016 року необхідно розглядати як рішення про відмову їй у приватизації кімнати АДРЕСА_1

Посилаючись на реконструкцію кварталу між вулицями, виконавчий комітет Боярської міської ради у свій час навіть не склав відповідного акту про реконструкцію будинку АДРЕСА_1, а тому ніхто із мешканців гуртожитку не знає, яка ж реконструкція будинку необхідна. Вказаний будинок не перебуває в аварійному стані, рішення про аварійність гуртожитку міськвиконкому не приймалось, а тому перешкод для приватизації її кімнати немає.

Щодо посилання міськвиконкому на ст. 2 ч. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» щодо того, що приватизація квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку (гуртожитку), то до плану реконструкції поточного року будинок АДРЕСА_1 не включений, так як у Програмі реконструкції застарілого житлового фонду м. Боярка на 2008-2015 р.р. мова йде лише про квартал між АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 2 цього Закону одноквартирні будинки, а також квартири в будинках, житлові приміщення у гуртожитках, включених до планів ремонту, можуть бути приватизовані до його проведення за згодою наймачів з наданням їм відповідної компенсації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як такого плану ремонту кімнат в гуртожитку ніхто не складав і до жителів гуртожитку з цим питанням виконком не звертався.

Таким чином, відмова Боярської міської ради (рішення) від 16 вересня 2016 року їй у приватизації кімнати № 3 в гуртожитку по АДРЕСА_1, є не що інше, як порушення чинного законодавства з приводу її права на житло.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати нечинним рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що зазначене в листі-відповіді від 16 вересня 2016 року про відмову їй в приватизації кімнати АДРЕСА_1, та зобов»язати Боярську міську раду Києво-Святошинського району, Київської області прийняти рішення про приватизацію нею кімнати № 3 в гуртожитку сімейного типу по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. В наданих суду письмових запереченнях на позов відповідач заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 і просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття рішення до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якій зазначала, що 17 квітня 2013 року їй виконавчим комітетом Боярської міської ради був виданий ордер на жиле приміщення в гуртожитку на право зайняття нею кімнати в гуртожитку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 20,50 кв.м., у складі сім»ї з двома малолітніми дітьми. Вказаний гуртожиток є комунальною власністю Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Статтею 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яким є Боярська міська рада. Позивач ОСОБА_1 у поданій заяві від 16 серпня 2016 року просила Боярську міську раду Києво-Святошинського району Київської області прийняти рішення про приватизацію нею вказаної вище житлової площі.

16 вересня 2016 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області в особі заступника міського голови В.В. Мазурець було надано відповідь ОСОБА_1, що розглянувши її заяву за вх. № 02-5/А 3/49-1946.2 від 16 серпня 2016 року про прийняття рішення про приватизацію кімнати АДРЕСА_1, виконавчий комітет Боярської міської ради повторно повідомив, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду-це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. У відповіді зазначено, що відповідно до вимог п. 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції рішення про передачу житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відносно гуртожитку , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Боярською міською радою рішення про надання дозволу на приватизацію житлових приміщень даного гуртожитку не приймалося.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду-це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, до об»єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі-квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради відноситься прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об»єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об»єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об»єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об»єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

У поданій позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила визнати нечинним рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що зазначене в листі-відповіді від 16 вересня 2016 року про відмову їй в приватизації кімнати АДРЕСА_1, та зобов»язати Боярську міську раду Києво-Святошинського району, Київської області прийняти рішення про приватизацію нею кімнати № 3 в гуртожитку сімейного типу по АДРЕСА_1.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним у справі доказам, дійшов висновку, що в частині заявлених вимог про визнання нечинним рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що зазначене в листі-відповіді від 16 вересня 2016 року про відмову ОСОБА_1 в приватизації кімнати АДРЕСА_1, слід відмовити у задоволенні позову, оскільки 16 вересня 2016 року рішення Боярською міською радою про відмову ОСОБА_1 в приватизації кімнати № 3 в гуртожитку сімейного типу по АДРЕСА_1, не приймалось.

16 вересня 2016 року ОСОБА_1 дана відповідь на її заяву виконавчим комітетом Боярської міської ради, яка не може вважатись рішенням Боярської міської ради, оскільки рішення не приймалось в порядку та у спосіб, передбачений чинним законодавством України для прийняття рішень органом місцевого самоврядування.

З наявних матеріалів справи також вбачається, що рішенням № 28/1234 Боярської міської ради від 23 квітня 2008 року «Про затвердження «Програм реконструкції застарілого житлового фонду м. Боярка на 2008-2015 роки», вирішено затвердити «Програму реконструкції застарілого житлового фонду на 2008-2015 роки (Додаток №1).

В Додатку № 1 до вказаного рішення зазначено перелік кварталів (мікрорайонів), визначених Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області, з метою комплексної реконструкції кварталів застарілого житла на виконання Урядової програми «Територія якісного життя», і як зазначив представник відповідача в наданих суду письмових запереченнях на позов, відповідно до даної програми квартал між АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку (гуртожитку). Наймачі, які проживали у квартирах (будинках), житлових приміщеннях у гуртожитках до початку реконструкції, після проведення реконструкції мають пріоритетне право на приватизацію цих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках.

Позивач ОСОБА_1 не надала належних доказів в обгрунтування заявлених нею вимог щодо зобов»язання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області прийняти рішення про приватизацію нею кімнати АДРЕСА_1, а тому у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів про порушення її прав при зверненні до суду з даним позовом, судом також не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача Боярської міської ради, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С ТА Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання нечинним рішення Боярської міської ради та зобов»язання прийняти рішення про приватизацію жилого приміщення відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.