Справа № 641/9701/14-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р.Справа № 641/9701/14-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року по справі № 641/9701/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив з урахуванням уточнень:

- відновити порушені відповідачами його права на правильне врахування державного стажу й відповідний розрахунок пенсії, які вже були на момент її призначення, а саме на 07.02.2011року, та відповідно зобов'язати відповідача -1 зробити вірне виконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду, згідно якого визнано неправомірність дій та яким відновлено порушені права позивача на державну пенсію і відповідний обрахунок пенсії, тобто строк обліку державного стажу і обрахунку пенсії почався з календарної дати виникнення права на пенсію, первинної юридичної події, яка відбулась і вже існувала на момент призначення 07.02.2011 року, а не виникла 27.09.2012 р. з дати набрання сили рішення суду як вважають відповідачі ;

- визнати незаконними та протиправними, а також такими ,що мають ознаки злочину, відповідно до Законів України дії відповідача - 1 та відповідача - 2, щодо: невірного виконання рішення суду та відповідно порядку обчислення державного стажу й перерахунку пенсії з дати рішення суду, а не з моменту виникнення права на відповідну пенсію з існуючим державним стажем; протиправного обрахунку пенсії 80 відсотків від середньомісячної оплати, яка взята для обрахунку, замість належних 90 відсотків; не погашення в повному обсязі заборгованості , що виникла внаслідок неправомірних дій з 07.02.2011 року ;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова зарахувати до стажу державної служби, спірний період стажу , зробити перерахунок пенсії з урахуванням відповідного державного стажу та індексацій на суму призначеної пенсії 07.02.2011 року; погасити виниклу заборгованість по недоплаті пенсії з 07.02.2011 року в повному обсязі в сумі 12769,67 грн. станом на 10.10.2014 року (з врахуванням індексації на суму 1892,76 грн.) , зазначена сума боргу 10219,07 грн. є сума без індексації станом на 10.10.2014 року; відшкодувати матеріальні збитки (затрати на лікування), які виникли після перенесення хвороби внаслідок завданих постійних моральних страждань, в сумі 9296,07 грн.;

- відшкодувати моральну шкоду з відповідачів по 10 000,00 грн. з кожного за моральні страждання, які вони завдали та продовжують завдавати своїми діями вже більш ніж як 3,5 роки на момент звернення до суду , а станом на 06.11.2016 року більш ніж 5 років;

- винести окремі ухвали щодо притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності винних посадових осіб відповідачів , в діяльності котрих є ознаки злочину: до кримінальної відповідальності згідно ст..ст. 175,366,370,382 КК України ,до адміністративної відповідальності за ненадання інформації (надання неповної інформації, надання недостовірної інформації тощо) за ч. 1 статті 212-3 КУпАП винних посадових осіб.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.11.2014р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015р, позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова щодо зменшення позивачу з 22.04.2014р. розміру призначеної пенсії з 90% до 80%; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова здійснити перерахунок та виплатити позивачу з 22.04.2014р. пенсію у розмірі 90%; в задоволення решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року задоволено частково позов.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо зменшення ОСОБА_1 з 07.02.2011 року розміру призначеної пенсії з 90% до 80%.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 07.02.2011 року пенсію у розмірі 90%. В решті позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з огляду на положення п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що 07.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова з заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України "Про державну службу". При зверненні до УПФУ в Комінтернівському раіонй м. Харкова позивачем вказаний стаж роботи на державній службі складає 21 рік 2 місяці, в який увійшов і науковий стаж роботи в Науково-дослідному інституті тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР.

Як вбачається з матеріалів справи УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова призначено позивачеві пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу", однак з урахуванням стажу державної служби 18 років.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.04.2011 року № 1337/П-14 відмовлено в зарахуванні до стажу державної служби періоду навчання в аспірантурі з 01.12.1978 року по 01.12.1981 року.

Розмір пенсії позивача УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова обчислено з розміру заробітної плати, визначеної у довідці про складові заробітної плати № 5 від 31.01.2011 року, виданої ГУ ветеринарної медицини в Харківській області, за виключенням надбавки за вислугу років у розмірі 329, 40грн. (оскільки на думку пенсійного органу позивач не набув стаж державної служби 21 рік та, відповідно, не має право на отримання надбавки за вислугу років у вказаному розмірі), у розмірі 88%.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року визнано неправомірними дії УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо обчислення державного стажу роботи з виключенням з наукового стажу роботи часу навчання в очній аспірантурі Науково-дослідного інституту тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР за період з 12.01.1978 року по 12.01.1981 року. Зобов'язано УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби стаж наукової роботи, набутий в державній установі при перебуванні на посаді наукового працівника, з урахуванням часу навчання в очній аспірантурі Науково-дослідного інституту тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР з 12.01.1978 року по 12.01.1981 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013 року виправлено описку у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року, вказано вірний період навчання ОСОБА_1 в аспірантурі "з 01.12.1978 року по 01.12.1981 року" замість "з 12.01.1978 року по 12.01.1981 року".

У лютому 2014 року на виконання зазначеної постанови УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова з 27.09.2012 року здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням періоду навчання в аспірантурі Науково-дослідного інституту тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР та, відповідно, з урахуванням надбавки за вислугу років у сумі 329,40 грн. у розмірі 90%.

Однак, за наслідками перевірки пенсійної справи ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 22.04.2014 року розмір відсоткової ставки зменшено з 90% до 80%. Таке зменшення мало протиправний характер, з огляду на те, що на час призначення пенсії, з урахуванням ст..37 Закону, позивач мав підстави для призначення йому пенсії виходячи з розміру 90 %, та при перерахунку пенсії відповідачі не мали зменшувати такий розмір до 80 %, тому як питання призначення та перерахунку пенсії мають різне правове навантаження. В даному випадку право позивача на належне пенсійне забезпечення та у процентному відношенні було порушене відповідачем станом на момент призначення пенсії внаслідок безпідставного не зарахуванні відповідного періоду, що вплинуло на належний розмір.

Стосовно позовних вимог про протиправність дій пенсійного органу щодо проведення перерахунку пенсії позивача з дати набрання постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року законної сили, а не з моменту набуття права на пенсію - 07.02.2011 року суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, що Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013 року, було вирішене питання щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу державної служби стаж наукової роботи, набутий в державній установі при перебуванні на посаді наукового працівника, з урахуванням часу навчання в очній аспірантурі Науково-дослідного інституту тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР з 01.12.1978 року по 01.12.1981 року.

У відповідності до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 5 ст. 254 КАС України визначено, що постанова апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Тобто, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року набрала законної сили з 27.09.2012 року, саме з цієї дати УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова зараховано ОСОБА_1 до стажу державної служби стаж наукової роботи, набутий в державній установі при перебуванні на посаді наукового працівника, з урахуванням часу навчання в очній аспірантурі Науково-дослідного інституту тваринництва Лісостепу та Полісся УРСР з 01.12.1978 року по 01.12.1981 року, та здійснено відповідний перерахунок пенсії.

У відповідності до ст. 257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

У постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 року дійсно не вказано строк, з якого УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова зобов'язано зарахувати стаж навчання в аспірантурі та, відповідно, здійснити перерахунок пенсії позивачеві, але констатоване, що право позивача на призначення пенсії, виходячи із зазначеного розміру з урахуванням всіх складових заробітної плати, з якої вона обчислюється, було порушене ще 07.02.2011 року.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними та протиправними дій відповідачів щодо невірного виконання рішення суду та відповідно порядку обчислення державного стажу й перерахунку пенсії з дати рішення суду, а не з моменту виникнення права на відповідну пенсію з існуючим державним стажем; не погашення в повному обсязі заборгованості пенсії, зобов'язання УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова зарахувати до стажу державної служби спірний період стажу з 07.02.2011 року, зробити вірний перерахунок пенсії з урахуванням відповідного державного стажу та індексацій на суму призначеної пенсії 07.02.2011 року; погасити заборгованість по недоплаті пенсії з 07.02.2011 року в повному обсязі з урахуванням індексації, підлягають задоволенню.

Стосовно обчислення УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова пенсії з розміру заробітної плати, визначеної у довідці про складові заробітної плати № 5 від 31.01.2011 року, виданої ГУ ветеринарної медицини в Харківській області, за виключенням надбавки за вислугу років у розмірі 329,40грн., суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 5 зазначеної статті визначено, що надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, надбавку за вислугу років в розмірі 30% позивачу було встановлено та фактично щомісячно виплачувалось на підставі рішення відповідного органу установи, де він працював. На зазначені складові заробітної плати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Відносно позовних вимог про необґрунтоване зменшення пенсійним органом відсоткової ставки при обрахуванні пенсії позивачеві суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії пенсійної справи ОСОБА_1, з 07.02.2011 року пенсія позивачеві призначена у розмірі 88%, після проведення перерахунку з 27.09.2012 року пенсія виплачувалась у розмірі 90%, з 22.04.2014 року відсоткову ставку зменшено до 80%.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, яка діяла до 01.10.2011 р., на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до п.п. 4 п. 6 розділу ІІ статті 37 Закону України "Про державну службу", а саме: пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, після внесення змін Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, до ст. 37 Закону України "Про державну службу", зменшено розрахунковий розмір пенсії до 80%.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Враховуючи, що позивачу пенсія призначена у розмірі 88% (90% після перерахунку згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду) від заробітку до внесення змін до ст. 37 Закону України "Про державну службу", то приписи Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" щодо обмеження пенсії до 80% на позивача не поширюються.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача щодо зменшення з 07.02.2011 року розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 80 %.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню шляхом визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо зменшення ОСОБА_1 з 07.02.2011 року розміру призначеної пенсії з 90% до 80% та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 07.02.2011 року пенсію у розмірі 90%.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта та надані документи, не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року по справі № 641/9701/14-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.