Справа № 2а-6109/10/2570
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6109/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді: Падій В.В.,

суддів: Клопота С.Л., Соломко І.І.,

при секретарі Кондратенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

06.12.2010 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Ф.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що йому у березні 1997 року Чернігівським обласним військовим комісаріатом було встановлено статус інваліда війни II групи та видано відповідне посвідчення, а в звязку зі зміною групи інвалідності в березні 2006 року було зроблено вкладку інваліда війни I групи. Позивач неодноразово звертався з листами до Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації та Міністерства праці та соціальної політики України з вимогою видати посвідчення інваліда війни I групи, безстрокове, діюче на всій території бувшого СРСР СНД, на мові міжнаціонального спілкування на території СНГ та два талони на пільговий проїзд на території СНД. Відповідачами були надані розяснення, що згідно Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них, підставою для надання пільгового проїзного квитка є посвідчення та лист талонів на пільговий проїзд, видані органами колишнього СРСР або Сторонами за формою, що діяла на 1 січня 1992 року, за місцем проживання особи, яка має право на пільги. Так як, статус інваліда війни позивачу був встановлений у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видано відповідне посвідчення згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» за встановленим зразком, то позивач не має право на пільговий проїзд по території держав учасниць СНД. Позивач просить зобовязати відповідачів видати йому посвідчення по формі станом на 01 січня 1992 року, в якому буде зазначено, що предявник посвідчення - інвалід 1 групи має право на пільги та гарантії, передбачені законодавством бувшого СРСР та України. Посвідчення безстрокове та дійсне на всій території бувшого СРСР та просить внести зміни в листи талонів виправлення №9 тимчасового посвідчення інваліда війни на номер постійного.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник Міністерства праці та соціальної політики України в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, в яких проти позову заперечує, оскільки Міністерство праці та соціальної політики України відповідно до Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1543 не приймає участі у видачі посвідчення інваліда війни та листи талонів для пільгового проїзду по території держав-учасниць СНД. Видачу посвідчень інвалідів війни здійснюють органи праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Представник Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та пояснив, що статтею 8 Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців передбачено, що підставою для надання пільг є документи, видані відповідними органами колишнього Союзу PCP або Сторонами за формами, що діяли на 1 січня 1992 року, за місцем постійного проживання особи, яка має право на пільги. Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 в редакції станом на 26.07.2006, посвідчення інваліда війни видавалися пенсіонерам, які отримували пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебували на обліку для призначення пенсії або щомісячного грошового утримання. Аналогічно ж видавалися і листи талонів на пільговий проїзд. Вперше статус інваліда війни ОСОБА_1 встановлено Чернігівським обласним військкоматом та 17 березня 1997 року видано посвідчення інваліда війни згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» за встановленим зразком, в якому зазначено, що воно дійсне на всій території України. Зазначене посвідчення не дає право на одержання листів талонів на пільговий проїзд по території держав - учасниць СНД, оскільки видане за національним законодавством України. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 р. № 12 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302, якими визначено, що посвідчення інваліда війни видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина. Зразок посвідчення інваліда війни затверджено зазначеною постановою. Видача іншого посвідчення чинним законодавством не передбачена. Згідно з п.7 Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни посвідчення інваліда війни та листи талони на право одержання проїзних квитків інвалідам війни видаються управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації ветерана, зокрема, в даному випадку це управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Чернігові ради. Тобто, Головне управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації не може бути відповідачем у справі, оскільки не має повноважень на видачу посвідчення інваліда війни та листів талонів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1Ф є інвалідом війни I групи, що підтверджується посвідченням інваліда війни Серії Б № 055340 від 03.03.2006 року та тимчасовим посвідченням від 17.07.2006 року №98, виданим Чернігівським обласним військовим комісаріатом (а.с.22, 27).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався з листами до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (а.с.1, 2, 10, 14, 15, 20, 21) з питань видачі йому посвідчення інваліда війни I групи, діюче на всій території бувшого СССР СНД та талонів, які дають право на пільговий проїзд на території СНД. На звернення позивача відповідачами були надані відповіді, у яких позивачу було надано розяснення, що статус інваліда війни позивачу встановлений у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видано відповідне посвідчення згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» за встановленим зразком, а тому він не має права на пільговий проїзд по території держав учасниць СНД.

Відповідно до пункту 21 статті 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни І групи надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом.

Реалізація права ветеранів війни на пільговий проїзд один раз на рік зазначеними видами транспорту по території держав - учасниць СНД здійснюється відповідно до Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, яка підписана главами Урядів, в тому числі й Україною 15 квітня 1994 року (далі Угода), та ратифікованої Верховною Радою України 26 квітня 1996 року (Законом України № 144/96-ВР).

Згідно з статтею 1 Угоди, її дія поширюється на інвалідів і учасників громадянської та Великої Вітчизняної воєн, учасників бойових дій на території інших держав, родини загиблих військовослужбовців та на інші категорії осіб, яким надані пільги законодавством колишнього Союзу PCP згідно з додатком 1 до цієї Угоди.

Статтею 8 Угоди передбачено, що підставою для надання пільг, в тому числі й пільгового проїзду по території держав - учасниць СНД, є документи, видані органами колишнього СРСР або Сторонами за формою, що діяла на 1 січня 1992 року, за місцем проживання особи, яка має право на пільги.

У випадку видачі згідно з національним законодавством Сторін (Уряди держав - учасниць цієї Угоди) зазначених документів, зокрема, посвідчення інваліда війни, уповноважені органи Сторін роблять у них відмітку про дію цих документів тільки на території держави цієї Сторони.

Отже, підставою для надання інвалідам війни права на пільговий проїзд по території держав-учасниць СНД є Іменний лист талонів та посвідчення, що видані відповідними органами колишнього Союзу PCP або Сторонами за формами, які діяли на 1 січня 1992 року. Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 в редакції станом на 26.07.2006 року посвідчення «інвалід війни» видавалися пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії або щомісячного грошового утримання. Аналогічно ж видавалися і листи талони на пільговий проїзд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року №12 були внесені зміни до постанови Кабінету міністрів України від 12 травня 1994 року №302 та у вищезазначене Положення, пункт другий, якого передбачає, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації. Листи талонів на право одержання ветеранами війни і особами, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості є документом, на підставі якого надається право на пільговий проїзд зазначеним особам згідно з пунктом 17 частини першої статті 12, пунктом 21 частини першої статті 13, пунктом 16 частини першої статті 14, пунктом 18 частини першої статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Пункт 7 цього Положення передбачає, що "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 року №1543 на Міністерство праці та соціальної політики України не покладено обовязку щодо видачі посвідчень інвалідам війни та листів талонів.

Згідно Типового Положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року №790 до повноважень Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації також не належить видача посвідчень інвалідам війни та листів талонів.

Отже, посвідчення інвалідам війни видається управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачі не мають повноважень на видачу посвідчень інвалідам війни та внесення змін до листів талонів.

Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, як субєкти владних повноважень довели правомірність своїх дій.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

Копію постанови суду, можна буде отримати 10.01.2011 року, після 15:00.

Головуюча суддя: Падій В.В.

Судді: Клопот С.Л.

ОСОБА_2