Справа № 712/1258/17-а
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 712/1258/17-а
Провадження № 2-а/712/276/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2017 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення субєкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:

2 лютого 2017 року на розгляд судді Соснівського районного суду м. Черкаси передано вказаний адміністративний позов, у якому ОСОБА_1 просить поновити йому строк для звернення до адміністративного суду; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 596 від 13 листопада 1985 року в частині затвердження рішення загальних зборів членів ЖБК-75 (протокол № 20 від 26 вересня 1985 року) про прийняття у члени кооперативу згідно ст. 43 Примірного статуту ЖБК ОСОБА_2.

У позовній заяві ОСОБА_1 також просить суд звільнити його від сплати судового збору з огляду на важкий майновий стан.

Оскільки клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване належними доказами (довідкою органів пенсійного фонду щодо розміру пенсії позивача), то воно підлягає задоволенню.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на нерухоме майно. Підставою цього позову є те, що баба ОСОБА_3 ОСОБА_2 була членом ЖБК-75 у м. Черкаси, сплатила свою частину пайових внесків на квартиру АДРЕСА_1, але за життя не оформила право власності на належну їй частину квартири, яку заповіла ОСОБА_3 Водночас, ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на всю спірну квартиру.

Після ознайомлення ОСОБА_1 у листопаді 2016 року із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_3, йому стало відомо про те, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 596 від 13 листопада 1985 року було затверджено рішення загальних зборів членів ЖБК-75 (протокол № 20 від 26 вересня 1985 року) про прийняття ОСОБА_2 у члени кооперативу згідно ст. 43 Примірного статуту ЖБК та закріплення за нею на склад сімї три особи (вона, дочка ІНФОРМАЦІЯ_1, син 1969 р.н.) двох кімнат жилою площею 16,9 кв.м. та 12,9 кв.м., а за її колишнім чоловіком членом кооперативу ОСОБА_1 на склад сімї одна особа однієї кімнати жилою площею 12,4 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 за рішенням Придніпровського районного народного суду м. Черкаси від 9 січня 1985 року.

Оскаржуване рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради є протиправним, оскільки рішенням Придніпровського районного народного суду м. Черкаси від 3 січня 1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було вирішено питання про право власності на паєнакопичення, а не про право власності на пай на квартиру (який на той час ще не було повністю виплачено), тому ОСОБА_2 не можна було приймати до членів кооперативу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

В адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає про те, що про прийняття ОСОБА_2 у члени кооперативу на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 596 від 13 листопада 1985 року, як і про саме це рішення, йому до листопада 2016 року не було і не могло бути відомо, що, на його думку, є підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Із такими доводами погодитись не можна, з огляду на наступне.

Положення ст. ст. 99, 100 КАС України дають підстави для висновку про те, що адміністративний суд не уповноважений вирішувати питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а може лише визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Із доданих до адміністративного позову матеріалів випливає, що в поданій ОСОБА_4 4 серпня 2015 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси позовній заяві до Черкаської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_1, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, позивач зазначав про те, що спірну квартиру АДРЕСА_1 його баба ОСОБА_2 отримала як член житлово-будівельного кооперативу (третій абзац позовної заяви від 4 серпня 2015 року).

Із рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року (яким у задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_1, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовлено) випливає, що підставою для відмови стало зокрема й те, що відповідно до довідки ПП «ЖЕОС» від 22 березня 2016 року № 10, яку додав ОСОБА_1 до апеляційної скарги, 13 листопада 1985 року поділено накопичувальний пай між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який ОСОБА_1 сплати у жовтні 1990 року, а ОСОБА_2 в грудні 1992 року.

Копію цієї ж довідки додано до цього адміністративного позову ОСОБА_1

Суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 повинен був дізнатись про існування оскаржуваного ним рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 596 від 13 листопада 1985 року та про порушення своїх прав після отримання першої позовної заяви ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (від 4 серпня 2015 року), але в будь-якому разу не пізніше 22 березня 2016 року після отримання довідки ПП «ЖЕОС» від 22 березня 2016 року № 10.

Таким чином, звернувшись до суду з цим адміністративним позовом 1 лютого 2017 року, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 596 від 13 листопада 1985 року в частині затвердження рішення загальних зборів членів ЖБК-75 (протокол № 20 від 26 вересня 1985 року) про прийняття у члени кооперативу згідно ст. 43 Примірного статуту ЖБК ОСОБА_2, і підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні.

З огляду на викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення напідставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суд звертає увагу й на те, що вказаний адміністративний позов фактично спрямований на доведення безпідставності набуття ОСОБА_2 права власності на частину квартири АДРЕСА_1 після того, як вона сплатила свою частину паю на цю квартиру у грудні 1992 року, тобто фактично після спливу більше 24 років після цього, що не сприяє стабільності відносин власності та не відповідає принципу «пропорційного втручання» у відносини власності, який висвітлено у рішення Європейського суду з питань захисту прав людини у рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року.

Керуючись ст.100 КАС України,

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до суду з адміністративним позовом до Черкаської міської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення субєкта владних повноважень.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення субєкта владних повноважень залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена сторонами справи до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.В. Пересунько