Справа № 462/3799/16-а
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3799/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції, інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львів ДПП ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, у якому просить визнати дії відповідача протиправними; скасувати постанову серії ЕАА № 025255 від 05.07.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що 05.07.2016 р. інспектором Пилипцем А.І. винесено постанову серія ЕАА № 025255 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 425 грн. за те, що він 05.07.2016 р., о 12 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген Кадді», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Ковельська-Кукурудзяна у м. Львові, не включив покажчик повороту, не попередивши про зміну напрямку руху, порушивши п. 9.2б Правил дорожнього руху. Зазначив, що в оскаржуваній постанові не відображено дійсні обставини події, а факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. При цьому зазначив, що інспектором ДПС постанова винесена через 12 хв. після вчинення ніби-то правопорушення, а за такий короткий час неможливо встановити всі обставини справи, оскаржувана постанова йому не оголошувалась. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора ДПС є необґрунтованою і незаконною.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним, додатково позивач пояснив, що він не порушував правил дорожнього руху, що рухаючись по головній дорозі та маючи перевагу у русі, ввімкнув правий поворот і здійснив поворот праворуч, що у працівників поліції відсутні докази щодо порушення ним Правил дорожнього руху, що таке порушення не зафіксовано на камеру та немає свідків. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

Відповідачі, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилась, однак від Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції надійшло заперечення, у якому зазначено, що дана постанова правомірно складена на місці вчинення правопорушення в межах компетенції працівників поліції. Суд, враховуючи вимоги ч.4 ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі з оцінкою належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п.9.2б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил обгону тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.3 ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч.1 ст.288 та ст.289 КУпАП скарга на постанову органу внутрішніх справ (його посадової особи) про накладення адміністративного стягнення подається у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Судом встановлено, що 05.07.2016 року інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_2 відносно позивача винесено постанову серії ЕАА № 025255 від 05.07.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що ОСОБА_1, 05.07.2016 р., о 12 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген Кадді», номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Ковельська-Кукурудзяна у м. Львові, при зміні напрямку не включив покажчик повороту не попередивши про зміну напрямку руху, порушивши п. 9.2б Правил дорожнього руху.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що відповідачі не довели того факту, що інспектор ДПС ОСОБА_3 при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, прийняв зазначене рішення на підставі об'єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

За таких обставин відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених у оскаржуваній постанові. А відтак будь-які докази того, що позивач 05.07.2016 р. у м. Львові на перехресті вул. Ковельська-Кукурудзяна у м. Львові не включив покажчик повороту, не попередивши про зміну напрямку руху, а наявна у справі постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, обєктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме слід скасувати постанову серії ЕАА № 025255 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, як неправомірну.

Однак в частині позову про визнання дій відповідача під час винесення постанови протиправними необхідно відмовити, оскільки вимога про визнання діяльність відповідача неправомірною повністю охоплюється вимогою про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 12,14,18,159,160,161,163,170,171-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 025255 від 05 липня 2016 року, винесену відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Львів ДПП ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

Оригінал постанови.