Справа № 814/1857/16
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

18 січня 2017 року Справа № 814/1857/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоодеський райбуд" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 12.09.2016 р. №82/1014-5638-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 65 250 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоодеський райбуд" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 12.09.2016 р. №82/1014-5638-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 65 250 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що будівельні роботи виконувались по капітальному ремонту вже існуючої будівлі, а тому посилання відповідача на порушення п.4.2 ДБН А.3.2.2-2009 та виконання порушення якого необхідно здійснити згідно ДБН А.3.1-5-2009 є хибним, а тому постанова управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 12.09.2016 р. №82/1014-5638-16 є необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності правомірною, оскільки під час перевірки щодо достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області від 20.07.2016 року за № МК 07 виявлено у відношенні підрядної організації ТОВ «Новоодеський райбуд» правопорушення, а саме будівельні роботи розпочаті без проекту виконання робіт, що є порушенням п.4.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві».

Представники сторін в судовому засіданні заявили клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30 серпня 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на об'єкті «Капітальний ремонт адмінбудівлі майнового комплексу КП «Палац урочистих подій «Лілея» за адресою: вул. Леніна, 161, м. Нова Одеса, Миколаївська область».

За результатами перевірки 30 серпня 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у відповідності до якого, виявлено, що підрядною організацією ТОВ "Новоодеській райбуд" виконуються будівельні роботи на обєкті «Капітальний ремонт адмінбудівлі майнового комплексу КП «Палац урочистих подій «Лілея» за адресою: вул. Леніна, 161, м. Нова Одеса, Миколаївська область» без ПВР, що є п.4.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві».

Після чого, відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.08.2016 року та видано припис від 30.08.2016 року № 117 з вимогою усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті «Капітальний ремонт адмінбудівлі майнового комплексу КП «Палац урочистих подій «Лілея» за адресою: вул. Леніна, 161, м. Нова Одеса, Миколаївська область».

Вищевказані матеріали перевірки позивач отримав під особистий підпис наручно 30.08.2016 року.

Протокол, акт та припис надіслані у порядку та у строки, встановлені Порядком № 244.

12 вересня 2016 року на підставі протоколу від 30.08.2016р., припису від 30.08.2016 року та акту перевірки від 30.08.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Новоодеський райбуд" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", на підставі чого відповідачем винесено постанову № 82/1014-5638-16 про накладення штрафу.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 2 ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно частини 1 та 2 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. При цьому, пунктом 2 частини 4 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Згідно п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (надалі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Інспекціями за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно із п. 11 Порядку № 553, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, мають право: безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта, або місцезнаходження суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих за будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію посадовим особам інспекції забороняється вимагати інформацію та документи, не пов'язані зі здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування щодо якого здійснюється контроль, а другий залишається в інспекції. Акт підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування щодо якого здійснено перевірку.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис) (пункт 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю). Як вбачається зі змісту акту перевірки та оскаржуваної постанови, перевіряючим встановлено порушення позивачем вимог п.4.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» шляхом виконання будівельних робіт на обєкті «Капітальний ремонт адмінбудівлі майнового комплексу КП «Палац урочистих подій «Лілея» за адресою: вул. Леніна, 161, м. Нова Одеса, Миколаївська область» без ПВР.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність порушень положень ДБН А.3.1-5-2009, оскільки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог інших ДБН, а саме п.4.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», що підтверджується актом перевірки, приписом №117 від 30.08.2016 року, протколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.08.2016 року, постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.09.2016 р.

Крім того, судом також не приймаються до уваги твердження позивача на безпідставність притягнення позивача до відповідальності, оскільки вимоги ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» не розповсюджуються на будівельні роботи під час капітальному ремонту, з огляду на те, що відповідно до п.п. 1.1.,1.2. ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві», норми зазначеного нормативного акту поширюються на загальнобудівельні і спеціальні будівельні роботи під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, реставрації будівель та споруд (далі - будівельно-монтажні роботи). Норми визначають вимоги з охорони праці та промислової безпеки під час виконання будівельно-монтажних робіт.

Так, згідно 4.2. зазначеного ДБН, під час зведення будівельних об'єктів повинні бути вжиті заходи для запобігання впливу на працівників та населення, яке перебуває на прилеглій до будівельного об'єкта території, небезпечних і шкідливих виробничих факторів. За можливості впливу таких факторів необхідно розробити та реалізувати заходи відповідно до вимог цих Норм, інших нормативних документів, нормативно-правових актів.

Вимоги до заходів із забезпечення безпеки праці необхідно зазначити у проектно-технологічній документації - проектах організації будівництва - ПОБ, проектах виконання робіт - ПВР (додаток В). Виконання будівельно- монтажних робіт без ПВР забороняється.

Посилання у додатку В "Склад і зміст основних проектних рішень із безпеки праці в проектно-технологічній документації у будівництві" ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» на ДБН А.3.1-5, а саме: проектно-технологічна документація (ПТД) згідно з ДБН А.3.1-5 містить проекти організації будівництва (ПОБ) та пректи виконання робіт (ПВР), не свідчить про те, що до позивача було засосовано відповідальність за порушення ДБН А.3.1-5.

В свою чергу, позивачем не заперечувалолсь, що на обєкті «Капітальний ремонт адмінбудівлі майнового комплексу КП «Палац урочистих подій «Лілея» за адресою: вул. Леніна, 161, м. Нова Одеса, Миколаївська область» виконувались будівельні роботи без ПВР.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04.11.2016 року, якою було скасовано постанову Упраління державної архітектурно-будівельної інспекціі у Миколаївській області №213 від 12.09.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності та провадження по справі було закрито, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас частиною четвертою статті 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Водночас передбачене частиною першої статті 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

При цьому суди також повинні враховувати вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Водночас особливістю преюдиційних обставин, передбачених частиною четвертою статті 72 КАС України, є їх обов'язковість для суду, що розглядає справу.

Як уже зазначалося, частиною четвертою статті 72 КАС України установлено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми, на відміну від норми частини першої статті 72 КАС України, прямо вказує на те, що обов'язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що дії ОСОБА_1 та їх правові наслідки не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, у звязку з чим адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Таким чином, наявність постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04.11.2016 року, якою було скасовано постанову Упраління державної архітектурно-будівельної інспекціі у Миколаївській області №213 від 12.09.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності, не може бути розцінений як беззаперечний та достатній доказ відсутності порушення позивачем вимог Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем правомірно прийнято постанову № 82/1014-5638-16 від 12.09.2016 року.

В ході судового розгляду справи підтверджений факт допущення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено правомірність оскаржуваного рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Новоодеський райбуд" є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 14, 70-72, 79, 86,128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Новоодеський райбуд" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 12.09.2016 р. №82/1014-5638-16 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 65 250 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва