Справа № 820/6007/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 лютого 2017 р. № 820/6007/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Державного реєстратора Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахової Галини Іванівни, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_6
про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахової Галини Іванівни щодо прийняття нею рішення від 30 вересня 2016 року за індексним номером 31664392 щодо припинення обтяження квартири АДРЕСА_1 із внесенням запису до Державного реєстру речових прав за індексним номером 9987759;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахової Галини Іванівни від 30 вересня 2016 року за індексним номером 31664392 щодо припинення обтяження квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.06.2016 року відповідач прийняв рішення №31664392 та вніс до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №9987759 про припинення обтяження квартири АДРЕСА_1, накладеного ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.06.2015 року в рамках цивільної справи №638/2483/15-ц. На думку позивача, такі дії державного реєстратора вчиненні з порушенням норм чинного законодавства України, а саме: без врахування того, що ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2016 року, яка слугувала підставою для зняття обтяження з квартири АДРЕСА_1, не набрала законної сили. Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом за відновленням порушених прав та законних інтересів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи уточненої позовної заяви та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач - Державний реєстратор приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахова Галина Іванівна, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку передбаченому ст.33-35 КАС України.

У письмових запереченнях на позов (а.с.79-81) зазначив, що відповідач при прийнятті спірного рішення про припинення обтяження нерухомого майна від 30.09.3016 року керувався положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127. Заява разом з документами наданих для вчинення реєстраційних дій, перевірені на відповідність вимогам законодавства та не містили жодних дефектів форми чи змісту, зокрема, на ухвалі Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2016 року у справі №638/2483/15-ц знаходилась відмітка про набрання законної сили 18.08.2016 року. За таких підстав, на думку відповідача, позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи - ОСОБА_2, у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, підтримав доводи письмових заперечень (а.с.66-68), в яких вказав, що рішення державного реєстратора законне, обґрунтоване та об'єктивне, просив суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_6, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку передбаченому ст.33-35 КАС України. Клопотань про перенос розгляду справи суду не надсилав.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

За матеріалами справи судом встановлено, ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.06.2015 року в рамках цивільної справи №638/2483/15-ц, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, про що 10.06.2015 року державним реєстратором внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

30.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського МНО Харківської області Малахової Г.І. з метою реєстрації договору купівлі-продажу майна - квартири АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_6

Перед укладенням договору купівлі-продажу відповідачу була надана ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2016 року по цивільній справі №638/2483/15-ц, якою залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, а також скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.06.2015 року в рамках цивільної справи №638/2483/15-ц по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та заборони будь-яким фізичним та юридичним особам її відчужувати шляхом продажу, дарування, обміну, іпотеки чи шляхом виконання цих та будь-яких інших правочинів щодо неї. (а.с.13).

На підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2016 року по цивільній справі №638/2483/15-ц, державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського МНО Харківської області Малаховою Г.І. прийнято рішення №316644392 від 30.09.2016 року про припинення обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.9-12).

Перевіряючи відповідність закону спірного рішення та діянь державного реєстратору в особі приватного нотаріуса, суд відмічає, що критерії правомірності рішень та діянь суб'єкта владних повноважень викладені законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання відповідачем згаданих критеріїв при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

При проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор реєстраційної служби керується Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"№1952-ІV від 01.07.2004 року, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127.

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Обов'язковість процедури реєстрації речових прав встановлена ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

На даний час такий Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - порядок №1127) встановлено, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з державною реєстрацією права власності на таке майно заявником подається одна заява.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1127, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Згідно абзацу 2 пункту 12 Порядку №1127, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).

Виходячи з положень п.1 ч.3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор в процедурі розгляду заяви про реєстрацію речових прав на нерухоме майно встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна - арешту квартири АДРЕСА_1 слугувала надана державному реєстратору ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2016 року у справі №638/2483/15-ц, залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25.10.2016 року, якою скасовано заходи забезпечення позову на спірне майно вжиті Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалою від 09.06.2015 року. (а.с.71-72).

Як вбачається з відмітки суду, ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.07.2016 року у справі №638/2483/15-ц, набула законної сили 18.08.2016 року. (а.с.72).

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу 6 та 7 п. 17 Порядку №1127, у разі надходження до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про скасування рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника об'єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву у базі даних заяв.

Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав невідкладно відновлює державну реєстрацію прав з обов'язковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву.

Таким чином, на момент вчинення відповідачем реєстраційних дій щодо скасування обтяження нерухомого майна та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказане рішення набуло законної сили і є обов'язковим для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає в діях приватного нотаріуса порушень законодавства в сфері проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень чи порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди серед іншого перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин справи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 не обґрунтовані, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст..ст.11, 12, 51, 71, ст.158, ст.159, ст.160, ст.161, ст.162, ст.163. ст.167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державного реєстратора Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахової Галини Іванівни, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання протиправними дій та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 06 лютого 2017 року.

Суддя Панченко О.В.