Справа № 175/4876/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4876/16-а
Провадження № 2-а/175/117/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Реброва С.О.

при секретарі Пренко А.В.,

за участю представника відповідача - Пилипчука Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом і просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Крім того, просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області перерахувати призначену їй пенсію державного службовця з 01.12.2016 р у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з вищевказаною постановою КМУ на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за №200 від 30.08.2016 року, видану Горьківською сільською радою із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 81%.

Позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення у яких вважає позов не обґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволення, тому просив відмовити позивачу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмі заперечення відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

На теперішній час отримує пенсію державного службовця у розмірі 81% складових заробітної плати державного службовця, яку з 21 жовтня 2010 року їй була призначена, відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії). На час призначення пенсії державного службовця, понад 12 років працювала в Горьківській сільській раді Дніпропетровського району Дніпропетровської області () на посаді секретаря Горьківської сільської ради, дана посада віднесена до категорій державних службовців.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Правом на одержання пенсії користуються особи, які досягли встановленого законом граничного терміну перебування на службі в органах місцевого самоврядування та мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або держслужби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про держслужбу, тобто на умовах, передбачених ст.37 Закону №3723-ХІІ (в редакції що була чинна на момент призначення пенсії).

Так, 09 грудня 2016 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати керівних працівників, спеціалістів і службовців органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів на 25% відповідно до Постанови №1013 від 09 грудня 2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», як непрацюючому пенсіонеру, додавши довідку про заробітну плату за №200 від 30 серпня 2016 року, видану Горьківською сільською радою, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої мені призначено пенсію державного службовця, на момент виникнення права на перерахунок.

15 грудня 2016 року ОСОБА_2 отримала лист №4844/02/22 від 15 грудня 2016 року, де їй управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області повідомило, що протоколом №50 від 15 грудня 2016 року останній було відмовлено в проведені перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим з 01 грудня 2015 року, з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, визначено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» та з 01 травня 2016 року введено в дію ЗУ «Про державну службу» (№889-УІІІ від 10 грудня 2015 року), яким перерахунки пенсії державним службовцям не передбачено.

Проте, позивачка не погоджується з вищевказаною відмовою та звернулася до суду за захистом своїх прав.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії посадовим особам місцевого самоврядування, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст.19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку призначених раніше пенсій державним службовцям та посадовим особам місцевого самоврядування регулює ст. 37-1 Закону №3723-XII, в редакції, що була чинна на момент призначення мені пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове пержавне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу из. момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону «Про державну службу» (у редакції, на час звернення із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

В пункті 16 Закону №76-УІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних дія реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На час виникнення права на перерахунок пенсії (01.12.2015) постанова Кабінету Міністрів України, у відповідності до Закону №76-УІІІ, яка б обумовлювала умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям, відсутня. Залишився чинним п. 4 постанови КМУ №865.

На даний час всупереч статті 37-1 Закону «Про державну службу» Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Передбачені п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

Проте Кабінетом Міністрів України з 01 січня 2015 року по теперішній час не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій посадовим особам органів місцевого самоврядування та або державним службовцям, чим звужено та обмежено Конституційне право позивача на пенсійне забезпечення. За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України будь-якого порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури є фактично бездіяльністю, що порушує гарантоване Конституцією та Законом право на її перерахунок.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, до передбачено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06) від 24.07.2014). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Проте такий механізм був запроваджений лише через декілька років після набрання Законом чинності. Наведений стан був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що порушив майновий інтерес заявника, тривале не запровадження відповідного механізму було втручанням у право заявника мирно володіти своїм майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграф 39 у справі «Будченко гроти України»).

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції визначає «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Подібні проблемні питання були предметом обговорення на Пленумі Вищого адміністративного суду України № 3 від 05 лютого 2016 року щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від ~.~ липня 2010 року № 2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів.

Зокрема, у своїй довідці та висновках Пленум Вищого адміністративного суду України сформулював позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підтягають положення попередніх Законів України. Аналогічну позицію викладено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 22.07.2011 №1091/11/13-11, таку ж думку висловлював Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року (ЄДРСР-№ 42010782).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року №1629-ІУ «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір».

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2,4,7 та 11 до Конвенції» (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям та посадовим особам органів місцевого самоврядування у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенси, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст. 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх прасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, згідно з яким «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не попускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

В зв'язку з тим, що позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області 09 грудня 2016 року, а згідно до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії провадиться - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, перерахунок здійснити виходячи з підвищеного посадового окладу та інших складових слід провести перерахунок саме з 01 грудня 2016 року.

Враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність пред'явлених позовних вимог, тому задоволенню їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно до ч.1, п.1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

При подачі адміністративного позову до суду ОСОБА_2 сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 551,20 грн., а тому зазначені витрати підлягають стягненню на користь позивача по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу», ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», ст.ст. 8,9,159,161,162,183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з постановою КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області перерахувати призначену ОСОБА_2 пенсію державного службовця з 01 грудня 2016 р у зв'язку з підвищенням заробітної плати згідно з постановою КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за №200 від 30 серпня 2016 року, видану Горьківською сільською радою із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 81%..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Ребров