Справа № 227/4419/16-а
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року м..Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.,

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.11.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Добропільського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у виплаті йому пенсії за ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за період з 1 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року; зобов'язати відповідача сплатити йому вищевказану пенсію за період з 01.06.2015 по 13.11.2015 року; зобов»язати відповідача провести індексацію втрачених доходів у зв»язку з несвоєчасною виплатою пенсії з вини відповідача на час набрання рішенням суду законної сили. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що з 20.06.2009 року він знаходиться на пенсійному обліку, як отримувач пенсії відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». В період з 19.04.2006 року по 13.11.2015 року він займав посаду Ганнівського сільського голови. З 01 квітня 2015 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIIІ від 2 березня 2015 року (далі Закон № 213- VIIІ) та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відповідач призупинив йому виплату позивачу пенсії. Відповідач поновив виплату пенсії лише після звільнення його з посади Ганніського сільського голови, а саме після 13.11.2015 року. Вважає, що відповідач неправомірно не виплачував йому пенсію з 01.06.2015 року по 13.11.2015 року, так як відповідно до статті 5 Прикінцевих положень Закону № 213- VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів","Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто, позивач вважає, що у зв»язку з тим до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, тому підстав для не виплати йому пенсії з 01.06.2015 року у відповідача не було. У зв»язку з цим він звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату пенсії за період з 01.06.2015 по 13.11.2015 року, але в листопаді 2016 року отримав лист відповідача, який свідчив про те, що в задоволенні його заяви йому було відмовлено. При цьому відповідач посилався на Закон № 213- VIIІ. На підставі викладено вважає, відмову відповідача протиправною і просить задовольнити його позов.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задовольнити. Суду пояснив, що до відповідача з заявою про виплату йому пенсії за період з 01.06.2015 по 13.11.2015 року він звернувся в жовтні 2016 року. Про порушення свого права він дізнався з моменту отримання відповіді відповідача, а саме в листопаді 2016 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Також зазначив, що позивач не пропустив строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України, так як з позовом до суду звернувся своєчасно, протягом шести місяців з дня отримання відповіді відповідача про відмову у виплаті пенсії.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог вважаючи їх необґрунтованими з підстав викладених письмових запереченнях. Крім того просив, при розгляді справи застосувати до вимог позивача ст.99 КАС України. Зазначив, що на йому думку позивач повинен був дізнатися про порушення свого права з моменту припинення виплати пенсії і протягом всього часу невиплати пенсії за період з 01.06.2015 по 13.11.2015 року. А враховуючи те, що звернувся позивач до суду лише в листопаді 2016 року, вважає, що останній пропустив строк звернення до суду.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву в частині вимог щодо зобов»язання сплатити раніше призначеної, відповідно до вимог ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», пенсії, за період з 01 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року та зобов»язання провести індексацію втрачених доходів у зв»язку з несвоєчасною виплатою пенсії слід залишити без розгляду виходячи з такого.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вимогами частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, спори у справах, пов'язаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11. 2016 року позивач подав позов до суду про захист на його думку порушених прав. Одними із вимог позивача є вимоги про зобов»язання сплатити раніше призначену пенсію, що була призначена йому відповідно до вимог ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (виплату якої було призупинено в червні 2015 року) за період з 01 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року та зобов»язання провести індексацію втрачених доходів у зв»язку з несвоєчасною виплатою пенсії.

При цьому клопотань до суду про поновлення строку позивачем подано не було, так як останній вважає, що строк звернення до суду ним не пропущено.

З пояснень позивача та його представника вбачається, що про порушене право на отримання пенсії з 01 червня 2015 року йому стало відомо з відповіді відповідача, яку він отримав в листопаді 2016 року.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідь на звернення позивача, відповідачем датована 07.11.2016 року.

Суд вважає, що доводи позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав саме в листопаді 2016 року, з моменту отримання відповіді відповідача є необґрунтованими.

На думку суду позивач мав можливість дізнатися про порушене своє право раніше, так як звертаючись з заявою до відповідача про виплату йому пенсії, останній просив виплатити йому пенсію за період з 01 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року, з чого вбачається, що позивач про порушення свого права на отримання пенсії дізнався з моменту припинення йому виплати пенсії (яка виплачується щомісяця), тобто з 01 червня 2015 року і знав про порушення своїх прав протягом періоду з 01 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року, так як в цей період йому пенсія не виплачувалась. При цьому позивач погоджувався з цим, про що свідчить те, що позивач протягом цього періоду, а також після нього, до жовтня 2016 року, взагалі не звертався ні до відповідача ні до суду за захистом своїх прав.

Крім того, пояснення позивача про те, що він не знав про існування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIIІ від 2 березня 2015 року не заслуговують на увагу, так як незнання діючого законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як відповідно до ст.57 Конституції України, всі законодавчі акти, які стосуються прав та обов'язків громадян обов'язково оприлюднюються.

Суд вважає, що в даному випадку, з урахуванням приписів положення частини 2 статті 5 КАС України, відповідно до якої провадження в адміністративних справах здійснюються відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, позивач в частині звернення до суду з вимогами про зобов»язання сплатити раніше призначену, відповідно до вимог ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», пенсію, за період з 01 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року та зобов»язання провести індексацію втрачених доходів у зв»язку з несвоєчасною виплатою пенсії - пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

Суд, вважає, що в даному випадку порушене право позивача підлягає захисту в межах шестимісячного строку, що передувало строку звернення до суду, а саме з 21 травня 2016 року. Підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними у суду не має.

Відповідно до ст..155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що позивач в судовому засіданні не усунув недоліків (відмовився від надання заяви про поновлення строку звернення до суду і вважав, що строк ним не пропущений), позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями ст.ст.99, 100, 102, 155, 165, 185, 186 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині зобов»язання сплатити раніше призначену, відповідно до вимог ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», пенсію, за період з 01 червня 2015 року по 13 листопада 2015 року та зобов»язання провести індексацію втрачених доходів у зв»язку з несвоєчасною виплатою пенсії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.В.Здоровиця

03.02.2017