Справа № 812/1109/16
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року справа №812/1109/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанова О.О.,

секретар судового засідання Куленко О.Д.,

за участі прокурора Лушер Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року у справі № 812/1109/16 за позовом Першого заступника прокурора Луганської області до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року надійшов перший заступник прокурора Луганської області (далі позивач, прокурор) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо оформлення права постійного користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України орієнтовною площею 9087,43 га з метою їх формування як об`єкта цивільних прав вартістю понад 240 млн. грн.;

- зобов`язати відповідача вжити заходів, передбачених ст. ст. 92, 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) з метою набуття права постійного користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України на території Луганської області орієнтовною площею 9087,43 га., вартістю понад 240 млн. грн. та оформлення речових прав на них.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що прокуратурою Луганської області у ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства при розпорядженні землями державної форми власності встановлено істотні порушення режиму та порядку використання земель оборони прикордонних смуг, на території Луганської області. Так, всупереч вимог ст. 3 Закону України від 27 листопада 2003 року N 1345-IV Про використання земель оборони (далі Закон N 1345-IV), ст. ст. 20, 92, 115, 116, 123, 125, 126 ЗК України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 439-р, відповідачем без вжиття заходів щодо оформлення у постійне користування земельних ділянок прикордонної смуги вздовж лінії державного кордону України на території Луганської області площею 9087,43 га., як зони особливого використання земель, розпочато спорудження інженерно-технічних загороджень, що може призвести до порушення інтересів держави та прав третіх осіб, оскільки, створює умови для вільного розпорядження органами виконавчої влади та місцевого самоврядування цими земельними ділянками і ставить під загрозу безперешкодне виконання функцій по охороні державного кордону.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач подав до матеріалів справи відзив на заперечення відповідача проти адміністративного позову (а.с. 94-98), у якому додатково зазначив, що предметом спору у даній справі є стан виконання відповідачем обов`язку щодо оформлення права постійного користування земельними ділянками державної власності у прикордонній смузі.

Відповідач надав до матеріалів справи заперечення проти позову (а.с. 38-45), у яких зазначили, що наразі чинним законодавством не визначено порядок надання земельних ділянок у постійне користування військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти та строки проведення таких дій. Як слідує зі змісту позовної заяви, більшість земельних ділянок, на які прокурор вимагає оформлення відповідачем права постійного користування, перебувають у приватній власності, що унеможливлює оформлення права користування на такі земельні ділянки, без їх викупу та примусового відчуження. З метою викупу та вилучення земельних ділянок, відповідач організував відповідну роботи та направив звернення до Луганської обласної військово-цивільної адміністрації та проведено наради в районних державних адміністраціях Луганської області, на яких вирішено оформити проекти земельних ділянок, які підлягають вилученню для інженерного облаштування державного кордону України. Крім того, на теперішній час демаркацію державного кордону з Російською Федерацією на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону не проведено, що викликає труднощі під час оформлення документів на право постійного користування земельними ділянками вздовж лінії державного кордону. Також, з боку відповідача відсутнє порушення вимог діючого законодавства в частині початку спорудження інженерно-технічних загороджень без оформлення земельних ділянок у постійне користування, оскільки, діюче законодавство дозволяє здійснювати таке будівництво за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Постанова мотивована тим, що на підставі матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що у Луганського прикордонного загону відсутні законні підстави для достеменного визначення меж прикордонної смуги на території Луганської області та, відповідно, оформлення права постійного користування землями, що входять до прикордонної смуги, більшість яких перебуває у приватній власності. За таких обставин відсутні й підстави для спонукання відповідача до вчинення дій по оформленню права постійного користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України орієнтовною площею 9087,43 га.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, що відповідно до вимог ЗК України, для оформлення права постійного користування земельними ділянками, Луганський прикордонний загін (відповідач) повинен був звернутися з клопотанням до відповідних органів місцевого самоврядування та органів державної влади для оформлення відповідних документів на право постійного користування земельними ділянками прикордонної смуги.

Крім того, висновки суду першої інстанції про те, що матеріалами справи у повній мірі підтверджено, що відповідачем вживаються заходи щодо ініціювання питання перед органами місцевого самоврядування щодо припинення права власності чи користування земельними ділянками громадян або юридичних осіб, не відповідають фактичним обставинам справи. Незважаючи на наявність у володінні відповідача необхідної інформації (запит прокуратури Луганської області №05/1-109 вих-16 від 29.03.2016), ним не вжито заходів, передбачених ч. 5 ст. 151 ЗК України.

Також, посилання суду на подальше користування Луганським прикордонним загоном земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів є незаконним.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено наступне.

З метою передачі у постійне користування Луганському прикордонному загону землі, необхідної для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів уздовж державного кордону України, відповідач листами від 23.04.2015 звернувся до відповідних органів місцевого самоврядування за отриманням схем розташування таких земельних ділянок, списків їх власників, а також на засіданнях ради розглянути питання щодо передачі в постійне користування військовій частині НОМЕР_1 землі уздовж лінії державного кордону України (а.с. 62-71).

Луганський прикордонний загін листом від 03.09.2015 № 22/7347 звернувся до Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації щодо використання фермерськими господарствами земельних ділянок, прилеглих безпосередньо до державного кордону, на який одержав лист від 09.10.2015 № 6/15-3708, у якому зазначено, що питання надання Луганському прикордонному загону у постійне користування земельних ділянок, прилеглих безпосередньо до державного кордону, може бути вирішено лише після їх вилучення (викупу) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності або розірвання договорів оренди землі. Повідомлено, що у зв`язку з цим Біловодській, Білокуракинській, Марківській, Міловській, Новопсковській, Троїцькій районним державним адміністраціям та Станично-Луганській районній військово-цивільній адміністрації надано доручення здійснити збір вихідної кадастрової інформації щодо земельних ділянок, розташованих в 50-метровій зоні прикордонної смуги, їх правового статусу, власників, користувачів тощо та надати систематизовану інформацію до облдержадміністрації для узагальнення. За результатами розгляду наданої райдержадміністраціями інформації на адресу Луганського прикордонного загону будуть направлені відповідні пропозиції, зокрема щодо вирішення питання вилучення (викупу) земельних ділянок, розташованих в 50-метровій зоні прикордонної смуги, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності (а.с. 48).

Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 20.11.2015 № 566 Про заборону використання земель населених пунктів Луганської області, які знаходяться в п`ятдесятиметровій смузі від лінії державного кордону України: заборонено використання земель, що знаходяться у п`ятдесятиметровій смузі від лінії державного кордону України, по всій його протяжності, до нормативно-правового врегулювання зазначеного питання; визначено Луганському прикордонному загону здійснити заходи щодо інженерного облаштування лінії державного кордону України у п`ятдесятиметровій смузі (а.с. 47).

Протокольними дорученнями за підсумками наради під керівництвом заступника керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 14.01.2016: створено робочі групи стосовно опрацювання питання порядку вилучення земельних ділянок або їх частин, що знаходяться у 50-метровій зоні прикордонної смуги від лінії державного кордону України, по всій його протяжності, з метою підготовки до будівництва інженерно-технічних споруд в рамках реалізації проекту європейський вал; передбачити механізм обміну або відшкодування вартості земельних ділянок (їх частин), які підлягають вилученню, їх власникам; введено мораторій щодо набуття права власності та права користування земельними ділянками державної або комунальної власності, що знаходяться у 50-метровій смузі від лінії Державного кордону України, по всій його протяжності, до нормативно-правового врегулювання зазначеного питання, тощо (а.с. 49).

На виконання цих доручень Луганський прикордонний загін взяв участь в узгоджувальних нарадах з місцевими органами виконавчої влади з питань отримання права користування на земельні ділянки для будівництва інженерно-технічних споруд, за результатами проведення яких вирішено провести інвентаризацію земельних ділянок, які підлягають вилученню для інженерного облаштування державного кордону, виготовлення землепроектної документації організувати за рахунок державного бюджету. Зазначені обставини підтверджено копіями протоколів (а.с. 52-61).

Також, у період з 05.04.2016 по 07.04.2016 відповідач листами повторно звернувся до органів місцевого самоврядування за отриманням інформації щодо земель уздовж лінії державного кордону України, їх землевласників, орендарів. Зазначену інформацію просили надати в електронному вигляді на електронну адресу відповідача у формі інформаційної таблиці (а.с. 135-156).

На запит відповідачем отримано інформацію щодо земель прикордонної смуги, які перебувають у приватній власності громадян та юридичних осіб (а.с. 102-128).

Актом приймання-передачі будівельного майданчика, під інженерно-технічне облаштування українсько-російського державного кордону на ділянці ВПС ІНФОРМАЦІЯ_3 Луганського прикордонного загону від 16.06.2016 № 1 підрядній будівельній організації передається будівельний майданчик для інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону на ділянці ВПС ІНФОРМАЦІЯ_3 Луганського прикордонного загону, який знаходиться у Троїцькому районі Луганської області, в межах 50-метрової смуги вздовж державного кордону. В акті зазначено, що відповідно до декларації про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованій в Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області, земельна ділянка використовується для будівництва на підставі ст. 34 Закону України від 17 лютого 2011 року N 3038-VI Про регулювання містобудівної діяльності (далі Закон N 3038-VI) для нового будівництва відповідно до містобудівної документації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою (а.с. 72-73).

Також, в матеріалах справи наявна копія декларації про початок виконання підготовчих робіт з інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону, територій, прилеглих до районів проведення антитерористичної операції від 09.06.2016 та декларацій про початок виконання цих будівельних робіт. При цьому, замовником зазначених робіт є Державна прикордонна служба України, а не відповідач у даній справі (а.с. 74-83).

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2016 № ДС-10-12-0.3-2964/18-16 на території 7 районів Луганської області, підконтрольних українській владі, орієнтовна площа земельних ділянок, які знаходяться вздовж державного кордону в 50 метровій зоні від лінії кордону, складає 9087,43 га, з них: державна власність 910,6268 га.; приватна власність 7606,7889 га (1272 ділянок); невитребувані паї 246,4027 га; землі водного фонду 144,63 га; лісові землі 178,9829 га (а.с. 13).

Листом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 19.08.2016 № ДС-10-12-0.3-3229/18-16 повідомлено позивачу, що протягом 2015-2016 років за Луганським прикордонним загоном оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки вздовж лінії державного кордону у 50-ти метровій прикордонній смузі не відбувалося (а.с. 14-15).

Листом Луганського прикордонного загону від 02.09.2016 № 22/8153 підтверджено, що станом на 02.09.2016 в межах відповідальності щодо охорони державного кордону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 Луганського прикордонного загону, розпочато роботи щодо встановлення інженерних загороджень відповідно до розпорядження КМУ від 14.05.2015 № 439-р (а.с. 19-20).

Листами від 20.09.2016 № 711/8707 та № 711/8708 відповідач звернувся до ДП Луганський інститут землеустрою та Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за одержанням попередньої інформації щодо земель та землевласників, а також орендаторів та земель, що перебувають в тимчасовій оренді, які розташовані вздовж лінії державного кордону на підконтрольній українській владі території, та підпадають у 50-метрову смугу вздовж лінії державного кордону на ділянці Луганської області (а.с. 159-160).

На ці листи відповідачем отримано відповідну інформацію від Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (а.с. 189-216).

Згідно з листом ДП Луганський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою від 12.09.2016 № 01-17-128 орієнтовна вартість робіт з оформлення права користування відповідача земельними ділянками в 50-метровій смузі вздовж державного кордону на території Луганської області складатиме 10,4 млн. грн. (а.с. 188).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII Про державний кордон України (далі Закон № 1777-XII) державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1777-XII державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах.

З метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони (частина 1 статті 22 Закону № 1777-XII).

Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення (частина 2 статті 22 Закону № 1777-XII).

У пункті 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 (далі Положення № 1147), наведено визначення основних термінів, що вживаються у цьому положенні, зокрема:

лінія інженерних прикордонних споруджень - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів;

прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 27.11.2003 № 1345-IV Про використання земель оборони (далі Закон № 1345-IV) землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.

З вищевикладеного слідує, що визначенню прикордонної смуги (ділянки місцевості) має передувати визначення на місцевості державного кордону України (демаркація державного кордону).

Так, за міжнародним правом процес встановлення кордону складається з двох стадій: делімітації та демаркації.

Делімітація кордонів визначення загального положення і напрямів державного кордону між суміжними державами шляхом переговорів. Делімітація є підставою для проведення кордону на місцевості.

Демаркація кордонів проведення лінії державного кордону на місцевості з позначенням його спеціальними прикордонними знаками згідно з договорами про встановлення державного кордону і доданими до них картами та описами.

Для виконання делімітації та демаркації державного кордону урядами країн створюються спеціальні комісії.

Законом України від 20.04.2004 № 1681-IV ратифіковано Договір між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28.01.2003; Законом України від 08.07.2010 № 2466-VI ратифіковано Угоду між Україною і Російською Федерацією про демаркацію українсько-російського державного кордону від 17.05.2010.

Згідно з цими договорами у 2010 році розпочато демаркацію сухопутної ділянки кордону між Україною та Російською Федерацією.

Демаркацію державного кордону, у тому числі на території Луганської області, у двосторонньому порядку не проведено.

У зв`язку з чим підпунктом 2 пункту 2 Постанови Верховної Ради України від 17.06.2014 № 1329-VІІ Про вжиття заходів для посилення рівня захисту державного кордону України рекомендовано Кабінету Міністрів України відповідно до частини другої статті 4 Закону України Про державний кордон України негайно затвердити документи, необхідні для проведення в односторонньому порядку демаркації сухопутної ділянки державного кордону України з Російською Федерацією, яка буде обладнана за зразком зовнішніх кордонів Європейського Союзу.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 серпня 2014 року Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності, яке введене в дію Указом Президента України від 24 вересня 2014 року № 744, щодо проведення односторонньої демаркації державного кордону України з Російською Федерацією, забезпечення його належного інженерно-технічного облаштування та з метою вжиття заходів для посилення захисту та охорони державного кордону, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 443-р Про позначення українсько-російського державного кордону на місцевості визначено ряд заходів, щодо позначення державного кордону на місцевості, зокрема на адміністрацію Державної прикордонної служби покладено: забезпечення безпеки членів делегації та її робочих груп, які виконують демаркаційні роботи на державному кордоні; дотримання режиму державного кордону під час виконання демаркаційних робіт; виготовлення прикордонних знаків; охорону встановлених прикордонних знаків.

Слід зауважити що, цим нормативно-правовим документом не покладено на Державну прикордонну службу обов`язку оформлення права постійного користування на земельні ділянки у межах прикордонної смуги до завершення робіт з демаркації державного кордону.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що на час розгляду адміністративної справи здійснено демаркацію державного кордону на території Луганської області. Відповідно, місцевий суд дійшов вірного висновку, що на даний час не можливо достеменно визначити межі прикордонної смуги, на яку відповідач має оформити право постійного користування згідно з вимогами чинного законодавства.

Одночасно із вжиттям відповідних заходів щодо позначення державного кордону на місцевості, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 439-р Про затвердження плану заходів щодо інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону, територій, прилеглих до районів проведення антитерористичної операції та Автономної Республіки Крим затверджено план заходів щодо інженерно-технічного облаштування державного кордону.

При цьому, цим нормативно-правовим актом на Луганський прикордонний загін завдань щодо проведення робіт з переоформлення земельних ділянок, на яких здійснюється інженерно-технічне облаштування державного кордону, у постійне користування не визначалось.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що саме на виконання цього розпорядження відповідачем розпочато інженерно-технічне облаштування українсько-російського державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 Луганського прикордонного загону.

Оскільки інженерно-технічне облаштування державного кордону здійснюється за державним замовленням (на виконання розпорядження КМУ від 14.05.2015 № 439-р) на відповідних землях державної та комунальної власності, про що зазначено у деклараціях про підготовку та початок виконання будівельних робіт, згідно з ч. 4 ст. 34 Закону N 3038-VI такі роботи можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, який погодився з доводами відповідача про те, що оформлення права постійного користування на земельну ділянку, на якій розпочато інженерно-технічне облаштування кордону, не має безумовно передувати початку таких робіт.

Таким чином, місцевим судом правильно встановлено відсутність у позивача підстав стверджувати, що відповідачем розпочато спорудження інженерно-технічних загороджень всупереч вимог чинного законодавства - без розроблення землевпорядної документації та визначення меж прикордонної смуги, що у свою чергу, може призвести до порушення інтересів держави.

Крім того, слід зазначити, що передача земельних ділянок у постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України повинна здійснюватись відповідно до вимог ЗК України, про що зазначено у частині першій статті 2 Закону № 1345-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Частиною 1 статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Одночасно ч. 5 цієї статті визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, підтверджено вищевказаними матеріалами справи, що більшість земель щодо яких позивач просить зобов`язати відповідача оформити право постійного користування на даний час перебувають у приватній власності, а саме 7606,7889 га (1272 ділянок) з 9087,43 га.

Отже, передача відповідачу права постійного користування на такі землі можлива лише після припинення права власності інших осіб на ці землі шляхом викупу земельних ділянок для суспільних потреб (ст. 146 ЗК України) та примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності (ст. 147 ЗК України) у порядку, визначеному ст. 149 ЗК України та Законом України Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

На час розгляду даної адміністративної справи припинення права власності громадян та юридичних осіб на земельні ділянки, розташовані у 50-метровій прикордонній смузі, у вищезазначеному порядку не відбулося. У зв`язку з чим на даний час відсутні будь-які правові підстави для передачі у постійне користування цих земельних ділянок Луганському прикордонному загону.

Разом з тим, матеріалами справи у повній мірі підтверджено, що відповідачем вживаються заходи щодо ініціювання питання перед органами місцевого самоврядування щодо припинення права власності чи користування цими земельними ділянками інших осіб в порядку, визначеному законом.

З урахуванням викладеного судом встановлено відсутність протиправної бездіяльності відповідача по оформленню права постійного користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України орієнтовною площею 9087,43 га та у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Що стосується вимоги про зобов`язання відповідача вжити заходів з метою набуття права постійного користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України орієнтовною площею 9087,43 га., суд вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже вище вказано, судом на підставі матеріалів справи встановлено, що у Луганського прикордонного загону відсутні законні підстави для достеменного визначення меж прикордонної смуги на території Луганської області та, відповідно, оформлення права постійного користування землями, що входять до прикордонної смуги, більшість яких перебуває у приватній власності.

За таких обставин відсутні й підстави для спонукання відповідача до вчинення дій по оформленню права постійного користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України орієнтовною площею 9087,43 га.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В повному обсязі ухвала виготовлена 8 лютого 2017 року.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року у справі № 812/1109/16 за позовом Першого заступника прокурора Луганської області до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов