Справа № 815/5875/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/5875/16

Справа № 815/5875/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аестус» до Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Аестус» (далі – Позивач, бо ТОВ «Аестус») з адміністративним позовом (а.с. 38-40), до Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області (далі – Відповідач, або Іллічівська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) про визнання протиправними дії Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області щодо відмови у реєстрації ТОВ «Аестус» платником податку на додану вартість.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

06.09.2016 року Позивач подав до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області заяву за формою № 1-ПДВ щодо реєстрації його платником податку на додану вартість (далі- ПДВ). 12.09.2016 року Позивачем отримано лист Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №2524/10/15- 21 від 09.09.2016 року про відмову у задовільнені поданої заяви. В якості підстав для відмови Відповідачем було зазначено, що у розділі 4 наданої заяви наведена недостовірна інформація, а також було запропоновано, на підставі п. 3.9 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1130 від 14.11.2014 року, надати нову реєстраційну заяву платника ПДВ з урахуванням вимог діючих законодавчих актів. 07.10.2016 року Позивач повторно подав до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області заяву за формою № 1-ПДВ щодо реєстрації його платником ПДВ. 12.10.2016 року Позивач повторно отримав лист Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області № 3135/10/15-21 від 12.10.2016 року про відмову в задоволенні поданої заяви з аналогічних підстав. 17.10.2016 року Позивач втретє подав засобами телекомунікаційного зв’язку до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області заяву за формою №1-ПДВ щодо реєстрації його платником ПДВ. 02.11.2016 року Позивач отримав лист Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 3226/1015-21 від 18.10.2016 року про відмову в задоволенні поданої заяви з аналогічних підстав, викладених в листах № 2524/10/15- 21 від 09.09.2016 року та № 3135/10/15-21 від 12.10.2016 року. Позивач вважає дії Відповідача щодо відмови в задоволенні поданих заяв про реєстрацію його платником ПДВ протиправними, оскільки будь-яких законодавче визначених підстав для відмови в реєстрації його платником ПДІ на підстав поданих заяв у Відповідача були відсутні.

В судовому засіданні, призначеному на 18.01.2017 року, представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові (а.с. 38-40).

Представник Відповідача в судове засідання, призначене на 18.01.2017 року, для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Судом визнано неявку представника Відповідача неповажною, та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності Відповідача.

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку із неявкою до судового засідання представника Відповідача, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі приписів ч.6 ст.128 КАС України ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення проти позову та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

12.09.2016 року Позивачем отримано лист Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №2524/10/15- 21 від 09.09.2016 року, в якому Позивачу, з урахуванням того, що у розділі 4 наданої реєстраційної заяви платника ПДВ наведена недостовірна інформація, керуючись п. 3.9 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1130 від 14.11.2014 року, було запропоновано подати нову реєстраційну заяву платника ПДВ з урахуванням вимог діючих актів (а.с 19).

07.10.2016 року Позивач повторно подав до Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області заяву за формою № 1-ПДВ щодо реєстрації його платником ПДВ (а.с. 8), за результатом розгляду якої 12.10.2016 року отримав лист Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 3135/10/15-21 від 12.10.2016 року, в якому Позивачу була надана ідентична за змістом відповідь (а.с. 20).

17.10.2016 року втретє, засобами телекомунікаційного зв’язку (в електронному виді), Позивач надіслав до Відповідача заяву за формою № 1-ПДВ щодо реєстрації його платником ПДВ. Відповідно до квитанції № 1 вказану заяву було доставлено до ДФС України (а.с. 9-11).

02.11.2016 року Позивач отримав лист Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №3226/1015-21 від 18.10.2016 року, в якому втретє Позивачу було запропоновано подати нову реєстраційну заяву платника ПДВ з урахуванням вимог діючих актів.

Не погоджуючись діями Відповідача щодо відмови у реєстрації Позивача платником ПДВ, Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а.с. 38-40).

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію Л контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 182.1 ст. 182 ПК України якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв'язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Статтею 183 ПК України визначений порядок реєстрації платників податку .

Відповідно до п. 183.1 ст. 183 ПК України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.3 ст. 183 ПК України у разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається згідно з пунктом 183.7 цієї статті не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Пунктом 183.5 ст. 183 ПК України передбачено, що особи, зазначені у пункті 183.3 цієї статті, можуть навести у заяві бажаний (запланований) день реєстрації як платника податку, що відповідає даті початку податкового періоду (календарний місяць), з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на виписку податкових накладних.

Відповідно до п. 183.7 ст. 183 ПК України заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. Платники податку, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати реєстраційну заяву засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку може бути подана державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Електронна копія реєстраційної заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючих органів одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У реєстраційній заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку.

Відповідно до п. 183.8 ст. 183 ПК України контролюючий орган відмовляє в реєстрації особи як платника податку, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа або не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 цього Кодексу, або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно із статтею 184 цього Кодексу, а також якщо при поданні реєстраційної заяви чи визначенні бажаного (запланованого) дня реєстрації не дотримано порядок та строки (терміни), встановлені пунктами 183.1, 183.3 - 183.7 цієї статті.

Відповідно до п. 183.9 ст. 183 ПК України у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника податку контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви до контролюючого органу внести до реєстру платників податку запис про реєстрацію такої особи як платника податку: з бажаного (запланованого) дня реєстрації, зазначеного у реєстраційній заяві, що відповідає даті початку податкового періоду (календарного місяця), з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на виписку податкових накладних, у разі добровільної реєстрації особи як платника податку; з першого числа місяця, наступного за днем спливу 20 календарних днів після подання реєстраційної заяви до контролюючого органу, у разі добровільної реєстрації особи як платника податку на додану вартість, якщо бажаний (запланований) день реєстрації у заяві не зазначено; з бажаного (запланованого) дня, що відповідає першому числу календарного кварталу, в якому буде застосовуватися ставка єдиного податку, що передбачає сплату податку на додану вартість, у разі переходу осіб на спрощену систему оподаткування або зміни ставки єдиного податку; з першого числа календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому пункту 183.4, що відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, якщо перше число календарного місяця, з якого здійснюється перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви не настало; з дня внесення запису до реєстру платників податку у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку або у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому пункту 183.4, що відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, якщо перше число календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви настало.

Наказом Міністерства фінансів України №1130 від 14.11.2014 року затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість (далі – Положення № 130).

Відповідно до п. 3.8 Положення № 1130 при реєстрації платника ПДВ обов'язково проводиться перевірка його реєстраційних даних з Єдиного банку даних про платників податку - юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Відомості про заявника мають бути включені до Єдиного державного реєстру. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними та відповідати відомостям Єдиного державного реєстру. З метою підтвердження достовірності відомостей про відповідність особи вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу, така особа відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 розділу I Кодексу, пункту 73.3 статті 73 розділу II Кодексу подає до контролюючого органу документи, що підтверджують такі відомості.

Відповідно до п. 3.9 Положення № 1130 якщо в заяві про реєстрацію не зазначені обов'язкові реквізити, надані недостовірні або неповні дані, її не скріплено печаткою заявника (за наявності), не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ, відомості про заявника не включені до Єдиного державного реєстру, то протягом 3 робочих дні від дня отримання заяви контролюючий орган звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої). При цьому нова заява може бути подана до контролюючого органу з бажаною датою реєстрації, що була вказана у попередній неприйнятій заяві, якщо особою, яка добровільно реєструється платником ПДВ, ліквідовано недоліки, встановлені абзацом першим цього пункту, та така нова заява подана не пізніше ніж за 3 робочих дні до початку податкового періоду, з якого така особа вважатиметься платником ПДВ та матиме право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Відповідно до п. 3.10 Положення № 1130 контролюючий орган відмовляє в реєстрації особи як платника ПДВ, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 розділу V Кодексу (пункт 1.5 розділу I, пункти 3.3, 3.4, підпункт 1 пункту 3.5 розділу III цього Положення), або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно зі статтею 184 розділу V Кодексу (пункт 5.1 розділу V цього Положення), а також якщо при поданні реєстраційної заяви чи визначенні бажаного (запланованого) дня реєстрації не дотримано порядок та строки (терміни), встановлені пунктами 183.1, 183.3 - 183.7 статті 183 розділу V Кодексу. Якщо реєстраційна заява подана до контролюючого органу в електронній формі, відмова в реєстрації або пропозиція надати нову заяву про реєстрацію викладається контролюючим органом в електронній формі та надсилається на адресу електронної пошти, з якої надійшла така заява.

Згідно до п. 3.11 Положення № 1130, у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника ПДВ контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви до контролюючого органу внести до Реєстру запис про реєстрацію такої особи як платника ПДВ: з бажаного (запланованого) пня реєстрації, зазначеного у реєстраційній заяві, що відповідає даті початку податкового періоду (календарного місяця), з якого такі особи вважатимуться платниками ПДВ га матимуть право на складання податкових накладних, у разі добровільної реєстрації особи як платника ПДВ; з першого числа місяця, наступного за днем спливу 20 календарних пнів після подання реєстраційної заяви до контролюючого органу, у разі добровільної реєстрації особи як платника ПДВ, якщо бажаний (запланований) день реєстрації у заяві не зазначено; з бажаного (запланованого) дня, що відповідає першому числу календарного кварталу, в якому буде застосовуватися ставка єдиного податку, що передбачає сплату то датку на додану вартість, у разі переходу осіб на спрощену систему оподаткування або міни ставки єдиного податку; з першого числа календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому пункту 183.4 статті 183 розділу V Кодексу, що відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 розділу V Кодексу, якщо перше число календарного місяця, з якого здійснюється перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви не настало; з дня внесення запису до Реєстру у разі обов'язкової реєстрації особи як платника ПДВ або у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому пункту 183.4 статті 183 розділу V Кодексу, що відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 розділу V Кодексу, якщо перше число календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви настало.

Перебіг строку у 3 робочих дні, установленого для реєстрації платника ПДВ, розпочинається з першого календарного дня, що настає за днем отримання контролюючим органом заяви про реєстрацію платника ПДВ. У разі якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день.

Аналізуючи зміст наведених норм, суд приходить до висновку, що після отримання від платника податків заяви щодо реєстрації його в якості платника ПДВ, контролюючий орган має право: відмовити в реєстрації, надіслати письмову пропозицію надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої) або зареєструвати заяву. Підставою для надання платнику податків пропозиції щодо подання нової заяви про реєстрацію платником ПДВ можуть бути лише недоліки оформлення поданої заяви, а саме: не зазначення обов'язкових реквізитів, надання недостовірних або неповних даних (крім розділу 15 такої заяви), якщо таку заяву не скріплено печаткою заявника, не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису реєстраційної заяви від особи, яка реєструється платником ПДВ. При цьому, при наданні письмової пропозиції про подання нової заяви контролюючий орган має зазначити підстави неприйняття попередньої.

Судом встановлено, що 06.09.2016 року, 07.10.2016 року, 17.10.2016 року Позивач звертався до Відповідача із заявами про реєстрацію його у якості платника ПДВ.

Як вбачається з листів Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 2524/10/15- 21 від 09.09.2016 року (а.с. 19), № 3135/10/15-21 від 12.10.2016 року (а.с. 20), № 3226/10/15-21 від 18.10.2016 року (а.с. 21), контролюючим органом запропоновано Позивачу надати нову реєстраційну заяву платника ПДВ через те, що в розділі 4 наданих ним реєстраційних заяв платника ПДВ вказано недостовірні дані щодо місцезнаходження платника.

Відповідно до п. 45.2 ст. ПК України, податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться в Єдиному реєстрі підприємств та організацій України.

Згідно пункту вказаного порядку, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за нормою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою № 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу. Копія повідомлення підшивається . реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого відомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за нормою № 19-ОПП (додаток 25).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що листи Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 2524/10/15- 21 від 09.09.2016 року (а.с. 19), № 3135/10/15-21 від 12.10.2016 року (а.с. 20), № 3226/10/15-21 від 18.10.2016 року (а.с. 21), яким Позивачу неодноразово повертались подані ним заяви про реєстрацію його в якості платника ПДВ не містить законного обґрунтування недостовірності або неповноти даних в реєстраційній заяві платника ПДВ, у зв'язку з чим у Відповідача, на думку суду, були відсутні законні та обґрунтовані підстави для не здійснення реєстрації Позивача платником ПДВ та звернення до Позивача із пропозицією надати нову заяву про реєстрацію.

Враховуючи, що нормами ПК України та Положення № 1130 відрізняються поняття відмови контролюючим органом в реєстрації заяви платника ПДВ та надіслання письмової пропозиції надати нову заяву про реєстрацію (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), а предметом оскарження за вказаним адміністративним позовом Позивач визначив дії Відповідача щодо відмови у реєстрації Позивача платником ПДВ, суд вважає необхідним зазначити наступне.

З огляду на встановлення судом факту здійснення Відповідачем неодноразових неправомірних дій з направлення Позивачу пропозицій надати нову заяву про реєстрацію, замість її реєстрації, в результаті чого, останній протягом 3-х місяців і більше був позбавлений права зареєструвати себе в якості платника ПДВ, суд вважає можливим захистити порушене право Позивача шляхом визнання протиправним дій Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області щодо відмови ТОВ «Аестус» у реєстрації платником ПДВ, поданих до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області 06.09.2016 року, 07.10.2016 року та 17.10.2016 року. Так, на думку суду, систематично вчиняючи неправомірні дії з повернення поданих заяв про реєстрацію підприємства платником ПДФ, Відповідач фактично відмовив Позивачу у реалізації його права на добровільну реєстрацію у якості платника ПДВ, визначеного ст. 182 ПК України.

Доводи представника Відповідача, викладені в якості підстав для відмови в задоволенні позову, зазначений висновок суду не спростовують. Крім того, суд звертає увагу представника Відповідача на те, що зміна місця реєстрації платника податків в 2017 році жодним чином не змінює факту вчинення Відповідачем неправомірних дій з направлення до Позивача пропозицій надати нову заяву про реєстрацію, замість їх реєстрацій, вчинених під час розгляду заяв, поданих Позивачем в 2016 році.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що Відповідач не довів обґрунтованості та правомірності вчинених дій, а тому позовна вимога Позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовна вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжними дорученнями від 04.11.2016 року (а.с. 3) Позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1378,00 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь Позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аестус» до Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії – задовольнити.

Визнати протиправним дії Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо відмови у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Аестус» платником податку на додану вартість на підставі заяв, поданих до Овідіопольського відділення Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області 06.09.2016 року, 07.10.2016 року та 17.10.2016 року.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.