Справа № 569/13064/16-а
Суддя: Панас О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Панас О.В. розглянувши у порядку письмового провадження у м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Апеляційний суд Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Рівненського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що Постановою Верховної ради України № 3778-ХІІ від 23 грудня 1993 року він був обраний суддею Рівненського обласного суду ( на даний час апеляційний суд Рівненської області). До виконання обовязків судді приступив 10 січня 1994 року. На підставі абз.2 ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. після набуття ним 10-річного стажу на посаді судді з урахуванням попередньої роботи в органах прокуратури на посадах прокурорів і слідчих йому наказом голови Апеляційного суду Рівненської області № 2 від 09.01.2004 р. з 10 січня 2004 року було призначено та розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 %. Таким чином, на підставі закону до стажу роботи, який давав право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, йому було зараховано час роботи на посадах прокурорів і слідчих після того, як він пропрацював на посаді судді 10 років. Після відпрацювання суддею ще 5 років , розмір його щомісячного довічного грошового утримання згідно з ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. наказом голови Апеляційного суду Рівненської області № 1 від 22.01.2009 р. йому з 10 січня 2009 року був збільшений до 90 % заробітної плати судді, що підтверджується довідкою Апеляційного суду Рівненської області № Д-25/16 від 23 серпня 2016 р. Після набуття права на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 % ( тобто з 10 січня 2004 року ) продовжував працювати суддею ще до 19 вересня 2016 року, або більше 12 років. Увесь стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на час його звільнення 19.09.2016 року склав 31 рік 11 місяців та 14 днів, що підтверджено відповідним розрахунком стажу апеляційного суду Рівненської області. 20 вересня 2016 року звернувся до відповідача з усіма необхідними документами за призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Проте розмір такого утримання Рівненське ОУПФ України Рівненської області несправедливо та незаконно визначило йому не у розмірі 90 %, а в розмірі 84 % заробітної плати судді, виходячи лише з 22 повних років його стажу на посаді судді Вважає, що дії відповідача є необґрунтованими та незаконними. Просить визнати дії відповідача протиправними, зобовязати відповідача призначити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати судді, починаючи з 20 вересня 2016 року часу його звернення до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заперечення проти позову, вважає дії відповідача законними, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 % обчислено позивачу згідно з нормами чинного пенсійного законодавства. Просив відмовити повністю в задоволенні адміністративного позову, що подав ОСОБА_1, справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Згідно поданої заяви, залучено до участі у справі треьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача апеляційний суд Рівненської області. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав письмову заяву згідно якої не заперечує проти розгляду справи у їх відсутність. Враховуючи те, що сторони заявили клопотання про слухання справи у їх відсутності, суд в порядку ч.4 ст.122 КАС України здійснює судовий розгляд справи у порядку письмового провадження. Дослідивши позовні вимоги та заперечення відповідача, повно і всебічно зясувавши всі докази і обставини в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Частина 2 ст. 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював суддею Рівненського обласного суду (зараз Апеляційний суд Рівненської області) з 10 січня 1994 року. Після набуття ним 10-річного стажу на посаді судді з урахуванням попередньої роботи в органах прокуратури на посадах прокурорів і слідчих наказом голови Апеляційного суду Рівненської області № 2 від 09.01.2004 р. з 10 січня 2004 року позивачу було призначено та розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 %. . В подальшому, відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. наказом голови апеляційного суду Рівненської області № 1 від 22.01.2009 р. з 10 січня 2009 року розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшений до 90 % заробітної плати судді, що підтверджується довідкою Апеляційного суду Рівненської області № Д-25/16 від 23 серпня 2016 р. Встановлено, що ОСОБА_1 20 вересня 2016 року звернувся до Рівненського об'єднаного управління ПФ України Рівненської області із заявою з усіма необхідними документами за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. З оглянутого подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 20.09.2016р. вбачається, що стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання , становить 31 рік 11 місяців. Так, зазначений стаж підтверджується розрахунком, відповідно до якого стаж роботи ОСОБА_1, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання зараховано: стажист старшого слідчого прокуратури м.Рівне з 17.09.1984р. по 16.09.1985р.; ст.слідчий прокуратури м.Рівне з 17.09.1985р. по 03.08.1986р.; помічник прокурора Рівненського області по нагляду за виконанням законів щодо неповнолітніх з 04.08.1986р. по 08.05.1992р.; слідчий прокуратури Сколівського району з 11.05.1992р. по 31.05.1992р.; ст.слідчий прокуратури Львівської області з 01.06.1992р. по 29.07.1992р.; помічник прокурора Рівненського району з 31.07.1992р. по 04.11.1992 р.; старший помічник прокуратури м.Рівне з 05.11.1992р. по 10.01.1994р.; суддя Рівненського обласного суду з 10.01.1994р. по 09.07.2001р.; суддя апеляційного суду Рівненської області з 10.07.2001р. по 19.09.2016р. - усього стаж роботи за станом на 19.09.2016р. становить 31 рік 11 місяців 14 днів, що підтверджується записами в трудовій книжці на ім'я ОСОБА_1 а.с. 7-17. Відповідно до письмової відповіді відповідача № 879/10, позивачу було повідомлено, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено позивачу у розмірі 84 % обрахованого із грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з нормами чинного пенсійного законодавства та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016).

Зарахування до стажу роботи, який давав право на відставку судді та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років часу роботи на посадах прокурорів і слідчих було передбачено абзацом другим частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15 грудня 1992 року, яка була чинною до 01.01.2011 року - часу набрання чинності Законом України № 2453-VІ від 07.07.2010 р.). Незважаючи на те, що з прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року перелік посад, стаж роботи на яких підлягав зарахування до стажу роботи, що давав право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, дійсно був зменшений, пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 2453-VI від 07.07.2010 р. було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом (даний пункт залишався чинним до 28.03.2015 - часу набрання чинності Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12.02.2015 р.). Згідно зі статтею 8 Основного Закону в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основою якого є ідея передбачуваності очікування субєктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. ОСОБА_2 Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції ОСОБА_2 Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016). Положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Тому згідно зі ст. 5 ЦК України нові зміни законодавства щодо обчислення стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, не можуть стосуватися позивача як особи, яка до набрання чинності цих змін вже набула у законний спосіб певні, гарантовані державою права, у т.ч. право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді. Через це Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12.02.2015 р., який набрав чинності з 28.03.2015 р. та змінив редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року, а також чинний зараз Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIІІ від 2 червня 2016 року, стосуються суддів, які на час набрання чинності зазначеними нормативними актами ще не набули права на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідному розмірі. Відповідно до внесених змін п.34 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" , № 1798-19 від 21.12.2016р., " судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)". Крім того, згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зважаючи на те, що право позивача на зарахування до стажу роботи, який давав право на відставку судді та право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років часу роботи на посадах прокурорів і слідчих, було передбачено Законом України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15 грудня 1992 року (ч. 4 статті 43) та Законом № 2453-VI від 07.07.2010 р. (п. 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення»), подальші зміни законодавства, які звужують зміст та обсяг таких прав позивача, не можуть застосовуватися до позивача як до особи, яка до набрання чинності цих змін вже набула у передбачений законом спосіб певні, гарантовані державою права, про які було зазначено вище. У пунктах 4 і 7 рішення № 8-рп від 11 жовтня 2005 року ОСОБА_2 Суд України зазначив, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. На неприпустимості і неконституційності скасування та зміни або встановлення нових підстав і умов надання пільг, компенсацій, гарантій та нарахування пенсій або щомісячного грошового утримання окремим категоріям громадян ОСОБА_2 Суд України неодноразово наголошував й у інших своїх рішеннях: від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016. Частиною 2 ст. 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини ще у 1974 році у справі "Міллер проти Австрії" сформулював свою позицію щодо права власності громадянина на пенсію. Зокрема суд зазначив, що у звязку зі сплатою обовязкових внесків до пенсійного фонду виникає право власності на пенсію щодо внесеної частини до цього фонду, а як наслідок - і на відповідний розмір пенсійної виплати (у даному випадку - щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%). Згідно зі змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, під яким (майном) ЄСПЛ розуміє як існуюче майно, так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності. ЄСПЛ вважає, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 з часу обрання на посаду судді і до виходу у відставку на своїй посаді виконав усі необхідні нормативно-правові умови та приписи (вимоги), які висувалися державою перед суддями в опублікованих нею нормативних актах для здобуття суддею права на призначення, отримання та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків від заробітної плати судді. Тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідного розміру, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років, до введення в дію Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12.02.2015 р. повинен обчислюватися у порядку та на умовах, які були встановлені законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 192-VIII від 12.02.2015 р. У звязку з викладеним відмова відповідача призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати судді не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії закону у часі та встановлених обставинах справи й є незаконною. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтований та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Рівненського обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати.

Зобовязати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати судді, починаючи з 20 вересня 2016 року - часу звернення до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та провести відповідний перерахунок з 20.09.2016р. з врахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині стягнення пенсії у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В.Панас