Справа № 675/2637/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/2637/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

07 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№58) про визнання неправомірними дій та рішень відповідача,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№58) про визнання неправомірними дій та рішень відповідача.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року адміністративний позов залишено без руху.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Залишаючи адміністративний позов без руху суд першої інстанції виходив з того, що в позивачем не надано доказів на підтвердження обставин покладених в основу доводів про скрутне матеріальне становище, відсутність будь - яких доходів (майна), в тому числі відсутності на його особовому рахунку коштів, достатніх для сплати судового збору.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи позивач відбуває покарання в Замковій виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58). Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати мита, в підтвердження вказаного просив суд витребувати у відповідача усі необхідні документи, які б підтверджували відсутність коштів на рахунку у позивача.

Проте, всупереч заявленому клопотанню, суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи, не вжив будь - яких дій щодо витребування необхідних документів, які б стали підставою для вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору позивача та залишив позовну заяву без руху з підстав невідповідності її ч.1 ст.108 КАС України.

У зв'язку з чим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції передчасним та необґрунтованим.

Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, зважаючи на викладене, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, а також враховуючи, що спірні правовідносини мають публічно-правову природу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, а оскаржувана ухвала постановлена судом передчасно, з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ухвали про відкриття провадження від 26 січня 2017 року ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року до закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи надані позивачем докази важкого фінансового стану, а саме довідку Замкової виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 58 ), в якій зазначено, що залишок коштів на особовому рахунку ОСОБА_2 становить 42, 90 грн., колегія суддів вважає за необхідне звільнити позивача від сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Замкової виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№58) про визнання неправомірними дій та рішень відповідача скасувати.

Справу направити до Ізяславського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.