Справа № 805/4661/16-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р. Справа №805/4661/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 год. 50 хв.

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Крилової М.М., при секретарі судового засідання Смирновій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №52085561 від 11.11.2016, -

В С Т А Н О В И В:

Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області (далі за текстом - Красноармійська ОДПІ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі за текстом - УДВС), в якому просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №52085561 від 11.11.2016.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.11.2016 Красноармійською ОДПІ від УДВС отримано постанову від 11.11.2016 № 52085561 про закінчення виконавчого провадження. Позивач вважає її необґрунтованою оскільки на виконання вимог державного виконавця в порядку ст.ст. 5, 75 Закону України «Про виконавче провадження» Красноармійською ОДПІ відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України сформовано та передано до управління Державної казначейської служби України в м.Красноармійську Донецької області висновки про суми відшкодування податку на додану вартість від 17.10.2016 №1779-07 та повторно від 25.10.2016 № 1806-07, від 04.11.2016 №1947-07 та від 15.11.2016 № 1994-07 на суму 656 844,00 грн., які повернуті без виконання листами Управління Державної казначейської служби у м.Красноармійську Донецької області на підставі відсутності узагальненої інформації про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

Позивач зазначив, що на виконання приписів п. 200.15 ст. 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, саме так і вчинила Красноармійська ОДПІ виконуючи постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18.02.2015 у справі №805/5067/15-а. Тобто ця постанова не виконується саме управлінням Державної казначейської служби у м. Красноармійську Донецької області.

На підставі цього, позивач вважає, що виконавче провадження мало бути закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі повторного невиконання Красноармійською ОДПІ рішення суду без поважних причин. Тому, направлення УДВС органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення є безпідставним, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 11.11.2016 - незаконною.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду представник позивача надіслав додаткові пояснення, відповідно до яких, Красноармійська ОДПІ зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 зупинено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 18.02.2015 та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі №805/5067/16-а до закінчення касаційного провадження. На підставі викладеного у позовній заяві та додаткових письмових пояснень, представник позивача просив задовольнити позов та розглянути справу без участі представника в судовому засіданні.

Представник відповідача через канцелярію суду надав письмові заперечення, мотивуючи їх тим, що 01.11.2016 від боржника до УДВС надійшов лист, яким повідомлено, що УДКС України у м. Красноармійську повернуто висновок без виконання у зв'язку з відсутністю узагальненої інформації про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Станом на 11.11.2016 документи, які підтверджують виконання рішення від боржника не надходили. Тому на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» 11.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52085561.

Щодо тверджень позивача зазначених в позові, представником відповідача зазначено, по-перше, за приписами ст.ст. 14, 254, 255 КАС України рішення суду на виконання якого виданий виконавчий документ набрало законної сили 08.06.2016. По-друге, оскарження рішення суду до касаційної інспекції не зупиняє виконання в примусовому порядку, крім випадків встановлених п. 5 ч. 1 ст. 215 КАС України. Оскільки на момент здійснення виконавчого провадження обставини, визначені ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні, тому виконавче провадження зупиненню не підлягало.

По-третє, на підставі приписів п.п.7, 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, боржником не надано доказів звернення до Державної податкової служби для вирішення питання щодо надсилання до Державної казначейської служби узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Тому, на думку представника відповідача, боржником не вжито всіх заходів скерованих на виконання рішення суду.

По-четверте, виконавчим листом № 805/5067/15-а від 04.07.2016, виданого Донецьким окружним адміністративним судом, боржником зазначено саме Красноармійську ОДПІ, тому у державного виконавця відсутні правові підстави для вжиття заходів примусового виконання рішення суду відносно УДКС України у м.Красноарміську Донецької області.

По-п'яте, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно та у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тому посилання боржника на те, що виконання рішення суду призведене до збитків державного бюджету є необґрунтованим, оскільки Державна гарантує виконання рішень, боржником за якими вона виступає. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі представника відділу на що надано відповідну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області (далі за текстом - УДКС України у м.Красноармійську).

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав письмові пояснення, якими пояснив, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 зупинено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 18.02.2015 та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 у справі №805/5067/16-а до закінчення касаційного провадження. Разом із тим, представник третьої особи зазначив, що не погоджуючись з рішенням адміністративного суду по справі №805/5067/16-а, УДКС у м. Покровську Донецької області 23.12.2016 було подано до ВАСУ клопотання про поновлення строку на звернення до ВАСУ з касаційною скаргою та касаційну скаргу на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2015 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016.

Також, УДКС України у м. Красноармійську зазначає, що органи ДПС та органи ДКС України взаємодіють в процесі відшкодування податку на додану вартість відповідно до Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість. На підставі п.6 та п. 7 даного Порядку та Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, УДКС України у м. Красноармійську вважає свої дії щодо повернення висновків при взаємодії з Красноармійською ОДПІ законними та обґрунтованими. Представник третьої особи просив розглянути справу без участі представника УДКС України у м. Красноармійську.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебував виконавчий лист № 805/5067/15-а, виданий 04.07.2016 Донецьким окружним адміністративним судом про зобов'язання Красноармійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти висновок із зазначенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 656844,00 грн. та подати його до Управління Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревою І.В. від 01.09.2016 відкрито виконавче провадження № 52085561. Боржнику добровільно виконати в строк до 08.09.2016 з наданням документів підтверджуючих самостійне виконання рішення.

З матеріалів виконавчого провадження № 52085561 вбачається, що державними виконавцями відділу примусового виконання рішень УДВС виносились наступні постанови:

- про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.09.2016 у зв'язку з невиконанням в добровільному порядку виконавчого листа;

- про відкладення провадження виконавчих дій від 08.09.2016 у зв'язку з скеруванням боржнику вимоги щодо виконання рішення суду та наданням п'ятиденного терміну на її виконання з моменту отримання вимоги до 21.09.2016;

- про накладення штрафу від 04.10.2016 у зв'язку з невиконанням законних вимог державного виконавця;

- про відкладення провадження виконавчих дій від 04.10.2016 у зв'язку з скеруванням боржнику вимоги щодо виконання рішення суду та наданням п'ятиденного терміну на її виконання з моменту отримання вимоги до 17.10.2016;

- про накладення штрафу від 11.11.2016 за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

Також в матеріалах справи наявні клопотання Красноармійської ОДПІ про зупинення виконання постанови від 07.09.2016 № 17183/10/10/05-16-12-01 про відкриття виконавчого провадження № 52065561 від 01.09.2016 до отримання рішення ВАСУ за касаційною скаргою Красноармійської ОДПІ та скарга Красноармійської ОДПІ від 20.09.2016 № 17944 на постанову державного виконавця від 08.09.2016 ВП №52085561 про стягнення виконавчого збору.

11.11.2016 відділом примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області направлено до начальника Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 Кримінального кодексу України №343/3-16П/7782. Відповідно до якого, головний державний виконавець ВПВР УДВС просив вирішити питання про притягнення посадових осіб Красноармійської ОДПІ до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст.382 ККУ у зв'язку з невиконання в порядку та способу встановленому рішенням суду виконавчого листа № 805/5067/15-а від 04.07.2016 (а.с.81-82).

11.11.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №52085561 на підставі п. 11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.83), яке направлено сторонам виконавчого провадження та Донецькому окружному адміністративному суду 11.11.2016.

Як зазначено у позовній заяві, постанову про закінчення виконавчого провадження № 52085561 Красноармійською ОДПІ отримано 16.11.2016.

Не погоджуючись з підставами закінчення виконавчого провадження позивач звернувся 25.11.2016 до суду з даним позовом про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.11.2016 ВП №52085561, що підтверджується штемпелем відправлення на копії конверту (а.с.27).

Тобто, позивач звернувся до суду з цим позовом в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 181 КАС України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряються, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі за текстом - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону № 1404 передбачені обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Так, частинами 1 та 2 цієї статті визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частиною 4 ст. 18 Закону № 1404 визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Статтею 39 Закону № 1404 визначені підстави закінчення виконавчого провадження.

Так, частинами 1, 2, 3 цієї статті передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 8) визнання боржника банкрутом; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Судом встановлено, що 11.11.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52085561 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частинами 1, 2, 3 ст. 63 Закону № 1404 визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також, статтею 75 Закону № 1404 відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що боржником не вжито всіх заходів скерованих на виконання рішення суду, що полягало у ненаданні доказів звернення боржника (Красноармійської ОДПІ) до Державної податкової служби для вирішення питання щодо надсилання до Державної казначейської служби узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Тому, на підставі ст. ст. 63, 75 Закону № 1404 у зв'язку з невиконанням боржником в порядку та спосіб встановленим рішенням суду виконавчого документа, 11.11.2016 відділом примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області направлено до начальника Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 382 Кримінального кодексу України №343/3-16П/7782.

Стосовно твердження представника відповідача, щодо невжиття боржником всіх заходів скерованих на виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

В резолютивній частині виконавчого листа № 805/5067/15-а, виданого 04.07.2016 Донецьким окружним адміністративним судом зазначено, зобов'язати Красноармійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти висновок із зазначенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 656844,00 грн. та подати його до Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області (а.с.85).

На виконання виконавчого листа № 805/5067/15-а від 04.07.2016, виданого Донецьким окружним адміністративним судом та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 01.09.2016 боржником (Красноармійською ОДПІ) 17.10.2016 прийнято висновок із зазначенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 656844,00 грн., та тієї ж датою подано його до Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області, про що свідчить реєстр висновків про суми відшкодування податку на додану вартість, переданих до органів ДКС України від 17.12.2016 № 1780-07, висновок про суми відшкодування податку на додану вартість та штемпелі УДКС України в м.Красноармійську про отримання 17.10.2016 за вх.№8/5750, вх.№8/5749 (а.с.72, 73).

24.10.2016 Управлінням Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області листом № 4-28/654 повернуто Красноарміській ОДПІ висновок про суму відшкодування податку на додану вартість від 17.10.2016 №1779-07 на суду 656 844,00 грн., у зв'язку з неодержанням узагальненої інформації про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (а.с.75).

Також, боржником у виконавчому провадженні (Красноармійською ОДПІ) прийнято висновки із зазначенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 656844,00 грн. № 1806-07 від 25.10.2016, № 1947-07 від 04.11.2016, №1994-07 від 15.11.2016. Які також були повернуті боржнику Управлінням Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області листами від 02.11.2016 № 4-18/700, від 14.11.2016 № 4-18/740.

Представник відповідача в обґрунтування своїх тверджень щодо невжиття боржником всіх заходів скерованих на виконання рішення суду посилається на п.п.7, 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

Постановою КМУ від 17.01.2011 № 39 затверджено Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

Цей Порядок визначає механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 7, 8, 9 цього Порядку орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Висновки та реєстр висновків, що передані до органів державної казначейської служби, подаються починаючи з 01.07.2011 в електронній формі з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» і «Про електронні

документи та електронний документообіг» і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на

поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Разом із тим, наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 № 68/23, затверджений Порядок формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках.

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок розроблено у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та з метою забезпечення координації дій органів державної податкової служби та державного казначейства у процесі бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, які заявлені до відшкодування платниками податку.

Згідно з п. 5, 6 цього Порядку, центральний орган державної податкової служби не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснює формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість окремо за платниками, які мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, іншими платниками та платниками, у яких суми до бюджетного відшкодування заявлені в період дії Закону України «Про податок на додану вартість» та залишились невідшкодованими. Зазначену інформацію на постійній основі (щоденно) не пізніше наступного робочого дня після її формування направляє: до Державного казначейства України; одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Державне казначейство України: направляє узагальнену інформацію органам державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві

та Севастополі, які згідно з отриманими висновками та узагальненою інформацією відповідно до чинного законодавства здійснюють бюджетне відшкодування податку на додану вартість платникам податку; передає до органів державної податкової служби у порядку, затвердженому наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України від 25.04.2002 № 74/194 «Про затвердження Порядку взаємодії між органами Державного казначейства України та органами державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.05.2002 за № 436/6724, інформацію про здійснене бюджетне відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Крім того, у відповідності до п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що законодавчо передбачений певний порядок формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках.

Тобто, остаточне формування узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість є функцією центрального органу Державної податкової служби, яку не пізніше наступного робочого дня після її формування ДПС направляє до Державного казначейства України та одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства, а Державне казначейство України в свою чергу направляє узагальнену інформацію органам державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які згідно з отриманими висновками та узагальненою інформацією відповідно до чинного законодавства здійснюють бюджетне відшкодування податку на додану вартість платникам податку.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що ст. 4 Закону № 1404 передбачені вимоги до виконавчого документа. Згідно з приписами цієї статті виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Посилання представника відповідача як на підставу для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 52085561 від 11.11.2016 у зв'язку з повторним невиконанням рішення суду та того, що боржником не вжито всіх заходів скерованих на виконання рішення суду, суд не приймає, оскільки у резолютивній частині виконавчого листа №805/5067/15-а від 04.07.2016 та постанови Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2015 №805/5067/15-а визначено саме: «зобов'язати Красноармійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти висновок із зазначенням суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 656844,00 грн. та подати його до Управління Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області». Тобто, у виданому виконавчому листі Донецьким окружним адміністративним судом чітко визначений порядок та спосіб виконання судового рішення, яке в свою чергу боржником (Красноармійською ОДПІ) було виконано неодноразово.

При цьому, суд звертає увагу на те, що державний виконавець у випадку встановлення обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, наділений процесуальними повноваженнями на звернення до суду з відповідними поданнями в порядку статті 263 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при скеруванні повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до органів досудового розслідування діяв всупереч положень Конституції та законів України, а постанова головного державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про закінчення виконавчого провадження, яка винесена на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 є протиправною та такою, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому спірна постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ судові витрати не підлягають стягненню.

Повний текст постанови виготовлений 06.02.2017.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-148, 151-154, 158, 162, 163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11.11.2016 про закінчення виконавчого провадження №52085561.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини ухвалені в судовому засіданні 01.02.2017. Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Крилова М.М.