Справа № 820/4036/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 р. Справа № 820/4036/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача: Трофімова М.Ю., Манжурінс О.П.,

представника відповідача: Щербак Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2016р. по справі № 820/4036/16

за позовом Комунального закладу охорони здоров'я "Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Чугуївської районної ради Харківської області

до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Комунальний заклад охорони здоров'я "Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Чугуївської районної ради Харківської області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 27.11.2015р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2016р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.11.2015 №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції залишити оскаржувану постанову суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Комунальний заклад охорони здоров'я "Чугуївський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" Чугуївської районної ради Харківської області (далі - КЗОЗ "Чугуївський РЦПМСД" ЧРР Харківської області) зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Чугуївській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області) як платника податків, є платником Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Чугуївською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка КЗОЗ "Чугуївський РЦПМСД" ЧРР Харківської області з питань несплати, неповної сплати або несвоєчасної сплати суми єдиного внеску.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 09.09.2015 року №119/20-29-17-01/39074153 (а.с.11-13), у висновках визначено, що несплата, неповна або несвоєчасна сплата суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, встановлено порушення з питання дотримання КЗОЗ "Чугуївський РЦПМСД" ЧРР Харківської області вимог абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - несвоєчасна сплата нарахованого за відповідні календарні місяці (вересень - грудень 2014 року, січень - травень 2015 року.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено рішення від 09.09.2015р. № , яким нараховано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску: за період з 21.10.2014р. до 26.06.2015р. в розмірі 115124,45 грн. та нараховано пеню в розмірі 5467,01 грн. (а.с.15).

Зазначене рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.16-17).

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 16.10.2015р. №347/10/20-40-10-04-14 скарга КЗОЗ "Чугуївський РЦПМСД" ЧРР Харківської області задоволено частково, рішення Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як виконавчий документ скасовано та визнано відкликаним, а також зобов'язано Чугуївську ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області сформувати та направити скаржнику нове рішення, з урахуванням вказаних в даному рішенні обставинами у відповідності до чинного законодавства (а.с.18-21).

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, а також в рішенні ГУ ДФС у Харківській області від 16.10.2015р. №347/10/20-40-10-04-14 Чугуївською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області винесено рішення від 27.11.2015р. № , яким нараховано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску: за період з 21.10.2014р. до 25.12.2015р. у розмірі 19348,29 грн., за період з 21.01.2015р. до 26.06.2015р. в розмірі 95776,16 грн. та нараховано пеню в розмірі 5467,00 грн. (а.с.23).

Зазначене рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.24-25).

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 24.12.2015р. №4908/10/20-40-10-04-14 залишено без змін рішення Чугуївської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 27.11.2015р. № , а скарга КЗОЗ "Чугуївський РЦПМСД" ЧРР Харківської області залишена без задоволення (а.с.26-29).

Рішення ГУ ДФС у Харківській області, оскаржувалось КЗОЗ "Чугуївський РЦПМСД" ЧРР Харківської області до ДФС України (а.с.31-33), проте скарга залишена без розгляду рішенням ДФС України від 29.01.2016р. №1792/6/99-99-10-01-07-25 (а.с.34-35).

За результатами проведеного аналізу по несплаті, неповної або несвоєчасної сплати суми єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, встановлено порушення з питання дотримання сплати Комунальним закладом охорони здоров'я "Чугуївський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" Чугуївської районної ради Харківської області вимог абз. 1 п. 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - несвоєчасна сплата нарахованого за відповідні календарні місяці (вересень - грудень 2014р., січень - травень 2015р.) єдиного внеску на суму 672363,67грн., у т.ч.:

- по строку сплати-20.10.2014р, фактично сплачено 29.10.2014р. на суму 94811,15грн (за вересень 2014р.)

- по строку сплати-20.11.2014р, фактично сплачено 28.11.2014р. на суму 97964,90грн (за жовтень 2014р.)

- по строку сплати-22.12.2014р, фактично сплачено 25.12.2014р. на суму 707,39грн (за листопад 2014р.)

- по строку сплати-20.01.2015р, фактично сплачено 30.01.2015р. на суму 157919,38грн (за грудень 2014р.)

- по строку сплати-20.02.2015р, фактично сплачено 27.02.2015р. на суму 37513,19грн (за січень 2015р.)

- по строку сплати-20.03.2015р, фактично сплачено 30.03.2015р. на суму 75995,54грн (за лютий 2015р.)

- по строку сплати-20.04.2015р, фактично сплачено 29.04.2015р. на суму 67676,54грн (за березень 2015р.)

- по строку сплати-20.05.2015р, фактично сплачено 27.04.2015р. на суму 69915,91грн (за квітень 2015р.)

- по строку сплати-22.06.2015р, фактично сплачено 26.06.2015р. на суму 69860,27грн (за травень 2015р.)

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464) платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах та відповідно до розділу 4 п.4.1 та 4.2 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013р., № 455 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (надалі - Інструкція №455) нараховують ЄСВ на суми, що зазначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів та сплачуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №2464 та розділу 4 п. 4.6 Інструкції №455 платник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок за відповідний базовий звітний період не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або інших зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Позивачем належним чином не виконувались вимоги норми ст. 9 Закону №2464, а саме єдиний внесок сплачено з порушенням встановлених законодавством строків.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону №2464 одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 13 ст. 25 Закону №2464 нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно з підпункту 2 пункту 2 розділу VII Наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. № 449 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (надалі - Інструкція №449) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015р., накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01.01.2015р. та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

27.11.2015р. відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що позивач посилається на той факт, що відповідно до платіжного доручення №655 від 26.09.2014р., відбулася сплата до бюджету ЄСВ, при цьому зазначає що у вказаному платіжному дорученні було помилково вказано інший бюджетний рахунок (прибуткового податку), ніж відкритий для зарахування ЄСВ (а.с. 42).

Згідно до зворотного боку облікової картки платника податків сума 157859,74грн., по платіжному дорученню №655 від 26.09.2014 року була зарахована 29.09.2014 року на рахунок по сплаті податку на доходи фізичних осіб (а.с. 89).

Відповідно до п. 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.43.2 ст.43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п.43.3 ст.43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з п.43.4 ст.43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у повільній Формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України, на підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у платіжному дорученні №655 від 26.09.2014р. було помилково вказано інший бюджетний рахунок, ніж відкритий для зарахування ЄСВ.

Однак, судом встановлено, що позивач до цього часу не звертався до відповідача з заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) зі сплати ЄСВ. Отже, платіжне доручення №655 від 26.09.2014р. про сплату податку на доходи фізичних осіб, не може бути належним доказом по справі.

Відповідно до п.2 р. 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881) (надалі - Порядок) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу.

Згідно з п.1 р.ІІ Порядку операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку.

З пояснень представника відповідача судом встановлено, що на підставі електронної банківської виписки УДКСУ у Чугуївському районі від 29.09.2014р., позивач перерахував до бюджету на рахунок 0020 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п" (КБК 11010100) суму 157859,74 грн. платіжним дорученням №655. Сума 157859,74 грн. обліковується в ІКП по платежу "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п" (КБК 11010100) як сплачена до бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2015р. на адресу відповідача за вх.№3061/10 надійшла заява позивача від 27.10.2015р. № 1091, в якій позивач просить частину помилково сплачених коштів у сумі 60000грн. (платіжним дорученням №655 від 26.09.2014 на суму 157859,74грн.) зарахувати на розрахунковий рахунок прибуткового податку (а.с. 103).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що вказана вище заява від 27.10.2015р. підтверджує той факт, що позивач визнав свою помилку, та сплатив кошти у сумі 157859,74грн. на рахунок податку на доходи фізичних осіб. Крім того, позивач скористався вказаною переплатою, та спрямував частину вказаної переплати на погашення боргів з інших платежів.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення № від 27.11.2015р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийнято пізніше, ніж платник податків скористався переплатою для зарахування інших платежів, при цьому платник податків був усвідомлений про те, що має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, та мав час для подання заяви про повернення коштів, або зарахування суми для погашення заборгованостей по іншим платежам.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що твердження позивача про те, що фактична сплата ЄСВ до бюджету відбулася своєчасно, у вересні 2014р., що підтверджується платіжним дорученням №655 від 26.09.2014 є помилковим. Однак, у вказаному платіжному дорученні було помилково вказано інший бюджетний рахунок, ніж відкритий для зарахування ЄСВ. При цьому у графі призначення платежу було вказано належну назву.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач вчасно та в повному обсязі виконав вимоги законодавства щодо сплати єдиного соціального внеску, а при виявленні помилково направлення коштів за не відповідним розрахунковим рахунком вжив всіх залежних від нього заходів для перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, відповідно до п.1.19 Глави 1 Постанови НБУ №22 від 21.01.2004р., "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник, який у разі її невідповідності має відшкодовувати банку завдану внаслідок цього шкоду.

Згідно з п.2.4 Глави 2 Постанови банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 8 до цієї Інструкції:

- банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: "Платник", "Код платника", "Рахунок платника", "Банк платника", "Код банку платника", а також "М.П." та "Підписи платника" (якщо згідно з формою документа вимагається їх заповнення); банк отримувача - заповнення таких реквізитів: "Отримувач", "Код отримувача", "Рахунок отримувача", "Банк отримувача", "Код банку отримувача", а також "М.П. отримувача" та "Підписи "отримувача" (якщо згідно з формою документа вимагається їх заповнення);

- банк стягувача перевіряє заповнення таких реквізитів: "Стягувач", "Код стягувача", "Рахунок стягувача", "Банк стягувача", "Код банку стягувача", а також "М.П. стягувача" та "Підписи стягувача" (якщо згідно з формою документа вимагається їх заповнення).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вище викладене, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2016р. не відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2016р. по справі №820/4036/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Комунального закладу охорони здоров'я "Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Чугуївської районної ради Харківської області до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст постанови виготовлений 06.02.2017 р.