Справа № 815/621/14
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р. Справа № 815/621/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Татарин Б.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними окремих положень податкової консультації та зобов'язання надати нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду,-

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування останнього абзацу податкової консультації від 26 грудня 2013 року №633/М/15-32-17-02-03; зобов'язання відповідача надати позивачу нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 грудня 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до Голови Державної податкової служби в Одеській області листом вих. №01/ХІІ-13 за податковою консультацією, з питанням: чи може він сформувати податковий кредит з ПДВ у випадку придбання вантажного автомобіля (силовий тягач) для подальшого його використання для перевезення вантажів? У запиті позивач також вказав, що він зареєстрований фізичною особою-підприємцем, знаходиться на спрощеній системі оподаткування та є платником ПДВ; здійснює господарську діяльність з перевезення вантажів автомобільним транспортом, для чого придбав вантажний автомобіль, який розмитнений у відповідності до законодавства.

Після опрацювання зазначеного запиту, 26 грудня 2013 року за №633/м/15-32-17-02-03 відповідачем було надано позивачу податкову консультацію, якою позивачу роз'яснено, що в податковий кредит фізичної особи-підприємця, зареєстрованого платником ПДВ, можливо включення сум податку на додану вартість по податковим накладним, за умови взяття на облік такого майна в якості основних засобів і використання таких засобів в межах господарської діяльності і наявності належного документального оформлення та підтвердження відповідних витрат, відображення їх в податковому обліку.

В останньому абзаці податкової консультації також зазначено, що згідно ст. 325 Цивільного Кодексу України право приватної власності на майно належить фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю, що в свою чергу не дозволяє враховувати майно (основні фонди), які знаходяться в приватній власності фізичної особи, основними засобами фізичної особи-підприємця.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року відмовлено у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування окремих положень податкової консультації, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 Визнано протиправним та скасовано останній абзац індивідуальної податкової консультації ГУ Міндоходів в Одеській області від 26 грудня 2013 року за №633/м/15-32-17-02-03, зобов'язано ГУ ДФС в Одеській області надати ФОП ОСОБА_2 нову податкову консультацію з урахуванням висновків Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/621/14.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано до свого звернення документів, які б могли надати відповідачу можливість ідентифікувати та оцінити певні обставини та факти, які б свідчили про покупку саме ФОП зазначеного товару, використання його в своїй діяльності та таке інше, у зв'язку з чим, ГУ Міндоходів в Одеській області надано податкову консультацію загального характеру з посиланням на норми законодавства, що регулюють порядок формування ФОП податкового кредиту.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до пп.52.1-52.2 ст. 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно ч.1 п.53.3 ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Наслідки застосування платником податкової консультації наведені у п.53.1 ст. 53 Податкового кодексу України, згідно з якою не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

З наведених норм слідує, що податкова консультація являє собою здійснене податковим органом у відповідь на звернення платника (платників) податків тлумачення певної норми закону, яка регулює порядок стягнення, адміністрування, нарахування або сплати податків і зборів та породжує звільнення платника від податкової відповідальності у разі її застосування, а для визнання недійсною податкової консультації Податковий кодекс України чітко визначає підставу - суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

При цьому, надаючи податкову консультацію, податковий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз'яснення конкретному платнику податків з конкретної норми закону, тому податкові консультації не мають сили нормативно-правового акта та не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, податковим органом були виконані вимоги ст. 52 Податкового кодексу України та надано апелянту податкову консультацію №633/м/15-32-17-02-03 від 26 грудня 2013 року, яка містить необхідну інформацію і надає відповідь на зазначені позивачем запитання, зокрема, що оскаржуваній податковій консультації роз'яснено те, що в податковий кредит фізичної особи-підприємця, зареєстрованого платником ПДВ, можливо включення сум податку на додану вартість по податковим накладним, за умови взяття на облік такого майна в якості основних засобів і використання таких засобів в межах господарської діяльності і наявності належного документального оформлення та підтвердження відповідних витрат, відображення їх в податковому обліку.

Отже, доводи апелянта щодо протиправності податкової консультації, а саме її останнього абзацу, колегія суддів вважає безпідстанивними, оскільки підставами визнання податкової консультації недійсною можуть бути лише суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Колегія суддів не приймає до уваги також посилання апелянта на те, що податковим органом неправомірно застосовані ст. 325 Цивільного кодексу України в податковій консультації, оскільки податковий орган надає консультацію щодо практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, не обмежуючись при цьому нормами податкового законодавства, а може також використовувати інші норми чинного законодавства України для роз'яснення платнику податків незрозумілих для нього питань в сфері оподаткування.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що оскаржуючи податкову консультацію лише в частині, позивач звузив її зміст до застосування ст. 325 Цивільного кодексу України, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним можливе лише при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Окрім цього, вказаний висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року, якою скасовані постанова Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого2014 року та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року та відповідно до ч.5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви якої є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Отже, доводи апеляційної скарги, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 150 КАС України позивач може вимагати скасування або визнання протиправним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень в даному випадку є необгрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що висновки, викладені в оскаржуваній податковій консультації, не суперечать ані нормам Податкового кодексу України, ані правам та інтересам платника податків, надана відповідачем виключно в межах його повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з цим, зважаючи на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає вимоги апелянта щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 лютого 2017 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний