Справа № 211/4620/16-а
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4620/16-а
Провадження № 2-а/211/54/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 лютого 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиної Тетяни Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиної Тетяни Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.

29 серпня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиною Тетяною Володимирівною було винесено постанову АР № 065482 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме на перехресті вулиць Вільнюська і Дніпровське шосе водій виїхав на перехрестя цих вулиць при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України. Вказує, що в постанові викладається суть адміністративного правопорушення, а не суть порушення ПДР. Формулювання порушення в постанові жодним чином не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, що свідчить про неправомірність дій інспектора поліції при складанні оскаржуваної постанови. Адже інспектор мав би зазначити формулювання диспозиції ч. 2 ст. 122 КупАП, за що настає відповідальність, у вигляді санкції, визначеної ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому він здійснював проїзд при ввімкненому червоному та жовтому сигналах світлофора, про що просив зазначити у якості пояснень в постанові, та отримав відмову. Оскаржувана постанова працівника контролюючого органу винесена без складання протоколу. Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 йде мова про те, що в ст. 258 і 276 КУпАП словосполучення "на місці здійснення правопорушення" і "за місцем здійснення", мають абсолютно різне значення і сенс. Так "за місцем здійснення", яке використовується в ч. 1 ст. 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем здійснення, вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення". Ст. 258 КУпАІІ говориться, що у випадках, передбачених ч. 1 і 2 цієї статті, відповідними посадовцями уповноважених органів на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 283 цього Кодексу". КСУ роз'яснив відмінність словосполучень "на місці здійснення правопорушення" (що означає місце, де скоєне правопорушення) і "за місцем здійснення" (місце, де розташоване управління патрульної поліції того населеного пункту, де було здійснено правопорушення). Важливим моментом в ст.258 КУпАП є обов'язок патрульних виносити постанову відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Тому вважає, що були порушені його процесуальні права, так як справу було розглянуто саме на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення. При винесенні постанови інспектор взагалі відмовився прийняти до уваги його пояснення та на його прохання надати пояснення до оскаржуваної постанови та надати можливість скористатися правовою допомогою отримав відмову, що є порушенням ст. 59 Конституції України.

Просить суд зупинити виконання постанови інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиної Тетяни Володимирівни АР № 065482 від 29.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиної Тетяни Володимирівни АР №065482 від 29.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишина Тетяна Володимирівна в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, заперечень щодо вимог позивача не надала.

Згідно ч.1 ст.171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе ухвалити рішення у справі за відсутності відповідача, який був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень проти вимог позивача не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як встановлено судом, 29 серпня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиною Тетяною Володимирівною було винесено постанову АР № 065482 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме на перехресті вулиць Вільнюська і Дніпровське шосе водій виїхав на перехрестя цих вулиць при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України.

Відповідно до статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З постанови серії АР № 065482 від 29.08.2016 року не вбачається, що позивачу були роз'яснені його права за ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, що є порушенням процесуальних прав позивача.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Вказане вбачається з Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, в якому зазначено, що: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Пунктом 2.3 вказаного Рішення передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Вказана справа була розглянута відповідачем на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу також призвело до порушення з боку відповідача процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 62 Конституції Українивина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вищевказаний учасник повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимога суду про надання доказів, як правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів того, що особа, яка наклала стягнення була наділена повноваженнями щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем проігнорована.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 17, ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Михальчишиної Тетяни Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення - задовольнити.

Постанову серії АР № 065482 від 29.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок за ст. 122 ч. 2 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д. М. Ніколенко