Справа № 158/2593/16-а
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2593/16-а
Провадження № 2-а/0158/11/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

30 січня 2017 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області.

Свої вимоги мотивує тим, що він є членом садівничого товариства «Озерце» починаючи з початку 1990-х років, і в його користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,003 га. з цільовим призначенням ведення садівництва.

29.10.2012 року він звернувся для приватизації зазначеної земельної ділянки до Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області для вирішення питання надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельку ділянку.

За результатами розгляду Жидичинської сільською радою Ківерцівського району Волинської області винесено рішення за №21/7 від 27.11.2012 року, яким надано такий дозвіл.

З вказаним рішенням на початку 2013 року він звернувся до ліцензованої землевпорядної організації ПФ «Реформатор» із замовленням щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж ділянки в натурі (на місцевості). В подальшому він також отримав від представників ПФ «Реформатор» акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, який слід було підписати у суміжних користувачів, що ним і було зроблено як складову робіт по виготовленню технічної документації, та передано землевпорядній організації для продовження виконання замовлення.

Під час звернення до ПФ «Реформатор» із питанням замовлення було надано відповідь, що дане виконання зупинене у звязку із наявними у них даними про скасування Жидичинської сільської ради свого рішення №21/7 від 27.11.2012 року в частині надання дозволу йому на складення технічної документації для відведення земельної ділянки.

Для підтвердження вищевказаної інформації ОСОБА_1 звернувся до Жидичинської сільської ради і останніми було надано відповідь від 03.10.2016 року за №01-35/435/2-16, що рішенням відповідача №5/50 від 21.04.2016 року та заявою голови садівничого товариства «Озерце» ОСОБА_2 від 31.03.2016 року, з яких вбачається що даним рішенням його виключено із числа осіб, яким було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та те, що він не є членом садівничого товариства «Озерце» і згідно реєстраційних документів не був ним раніше.

З врахуванням вищевикладеного повідомив, що на сьогоднішній день є членом СТ «Озерце», з початку свого членства сплачував встановлені членські внески, рішення про припинення користування ним земельною ділянкою у встановленому порядку не приймалось, тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Жидичинської сільської ради від 21.04.2016 року №5/50 про внесення змін в додаток до рішення Жидичинської сільської ради від 27.11.2012 року №21/7 «Про надання дозволу на складання технічної документації», яким його виключено з числа осіб, яким раніше було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в його користь.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від останнього була подана заява, згідно якої позов підтримують, просить його задовольнити, а також розгляд справи проводити без їх участі /а.с./.

Представник відповідача від Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обов'язки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Частина друга й третя статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, кожному гарантується право на землю.

Відповідно до вимог ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Жидичинської сільською радою Ківерцівського району Волинської області винесено рішення за №21/7 від 27.11.2012 року, яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ОСОБА_1 /а.с.5/.

У судовому засіданні досліджено, що на початку 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ліцензованої землевпорядної організації ПФ «Реформатор» із замовленням щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж ділянки в натурі (на місцевості). В подальшому він також отримав від представників ПФ «Реформатор» акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, який слід було підписати у суміжних користувачів, що ним і було зроблено як складову робіт по виготовленню технічної документації, та передано землевпорядній організації для продовження виконання замовлення.

Також встановлено, що виконання вищевказаного замовлення було зупинено на підставі рішення сьомого скликання Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №5/50 від 21.04.2016 року, яким внесено зміни в додаток до рішення №21/7 від 27.11.2012 року «Про надання дозволу на складання технічної документації», вилучивши з нього ОСОБА_1 /а.с.20/.

З матеріалів справи вбачається, що підставою винесення даного рішення слугувала заява голови правління СТ «Озерце» ОСОБА_2 про внесення змін в рішення №21/7 від 27.11.2012 року «Про надання дозволу на складання технічної документації», а саме виключити №4 (ОСОБА_1Т.) зі списку громадян на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, оскільки ОСОБА_1 не є членом садівничого товариства «Озерце» і згідно реєстраційних документів СТ «Озерце» не був ним раніше /а.с.19/.

Крім того, у матеріалах справи знаходиться копія членського квитка садівника масиву «Озерце», виданого 16.02.2009 року на імя ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.16/.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно рішення №7-рп/2009 Конституційний суд вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийннятям більш пізнього рішення.

Відповідно до постанови від 17.03.2015 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані із реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Тобто, такі рішення можуть бути змінені або скасовані в судовому порядку.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з частин 1 та 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною десятою статті 59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого врядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

У той же час у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Оскільки, Жидичинська сільська рада Ківерцівського району Волинської області рішенням № 21/7 від 27.11.2012 року надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 і зазначене рішення є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, воно не можуть бути в подальшому скасоване чи змінене органом місцевого самоврядування.

З огляду на вище наведене та беручи до уваги те, що рішення Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №5/50 від 21.04.2016 року про внесення змін в додаток до рішення №21/7 від 27.11.2012 року «Про надання дозволу на складання технічної документації», вилучивши з нього ОСОБА_1, не грунтується на нормах закону і прийняте не на підставах, які передбачені законом, а тому суд вважає його протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 94 КАС понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-7, 11, 17, 94, 159-163, 167 КАС, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Жидичинської сільської ради від 21.04.2016 року №5/50 про внесення змін в додаток до рішення Жидичинської сільської ради від 27.11.2012 року №21/7 «Про надання дозволу на складання технічної документації», яким ОСОБА_1 виключено з числа осіб, яким раніше було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Стягнути з бюджету Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна) грн. 20 копійок, які понесені позивачем у звязку з оплатою судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ківерцівський районний суд Волинської протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька