Справа № 619/2471/16-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 р.Справа № 619/2471/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 24.10.2016р. по справі № 619/2471/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дергачівського районного суду Харківської областіу від 24.10.2016р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з даною постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні 11.01.2017р. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В судове засідання 24.01.2017р. позивач не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.01.2017р. та 24.01.2017р. заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Жовтневого районного суду м. Харкова з 24.07.2006 року по теперішній час, про що свідчить довідка Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.06.2016 року (а.с.10).

03.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 07.06.2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», згідно поданої заяви від 03.06.2016 року, оскільки відповідно до п.п.12 п.3 ст.3 дія Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII не поширюється на суддів (а.с.8).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вони є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач, відмовляючи в призначенні пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про Державну службу», діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих положень Закону України „Про державну службу" №889 - державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 3 Закону України „Про державну службу" №889 передбачено, що дія цього Закону не поширюється на:

1)Президента України;

2)Главу Адміністрації Президента України та його заступників, Постійного Представника

Президента України в Автономній Республіці Крим та його заступників;

3)членів Кабінету Міністрів України, перших заступників та заступників міністрів;

4)Голову та членів Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Голову та членів Антимонопольного комітету України, Голову та членів Національного агентства з питань запобігання корупції, Голову та членів Рахункової палати, Голову та членів Центральної виборчої комісії, голів та членів інших державних колегіальних органів;

5)Секретаря Ради національної безпеки і оборони України та його заступників;

6)Голову Державного комітету телебачення і радіомовлення України та його заступників, Голову Фонду державного майна України та його заступників;

7)народних депутатів України;

8)Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та його представників;

9)службовців Національного банку України;

10)депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Голову Ради міністрів Автономної Республіки Крим та його заступників, міністрів Автономної Республіки Крим;

11)депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування;

12)суддів;

13)прокурорів;

14)працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування;

15)працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб'єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами;

16)військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених

відповідно до закону;

17)осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом;

18)працівників патронатних служб.

Матеріалами справи встановлено, що 03.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням Дергачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 07.06.2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу», згідно поданої заяви від 03.06.2016 року, оскільки відповідно до п.п.12 п.3 ст.3 дія Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII не поширюється на суддів (а.с.8).

Відповідно до трудової книжки позивача загальний стаж роботи становить 38 років З

місяці 29 днів, з них:

стаж судді - 9 років 10 місяців 10 днів;

стаж прокурора - 4 роки 5місяців 8 днів;

стаж держаної служби 9 років 4 місяці 3 дні.

Отже, враховуючи приписи п. 12 ст. З Закону №889 та той факт, що на момент звернення до управління з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону „Про державну службу" ОСОБА_1 працює на посаді судді і стаж роботи державного службовця позивачки складав лише 9 років 4 місяці 3 дні., колегія суддів вважає правомірними висновки відповідача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону „Про державну службу".

Таким чином, колегія суддів погоджується за висновком суду першої інстанції про те, що рішення Дергачівського районного суду Харківської області є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає діючому пенсійному законодавству.

Доводи апеляційної скарги з вищенаведених підстав не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 24.10.2016р. по справі № 619/2471/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2017 р.