Справа № 296/1155/13-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 лютого 2017 року м. Київ К/800/2737/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року про визнання ОСОБА_1 процесуальним правонаступником ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання її процесуальним правонаступником ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, зокрема, норм КАС України та Цивільного кодексу України. Вказує, що суди не дали належної правової оцінки обставинам справи та її доводам про те, що вона є представником позивача, який помер, а у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає свої повноваження.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду України від 14 січня 2014 року, позов задоволено частково. Зобов'язано Житомирську міську раду надати ОСОБА_2: належним чином завірене викопіювання з генерального плану м. Житомира земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (викопіювання уточненого генерального плану м. Житомира), з обов'язковим зазначенням дати уточнення; належним чином завірену копію проекту рішення Житомирської міської ради погодженого на засіданні постійної депутатської комісії з питань будівництва, архітектури та земельних ресурсів Житомирської міської ради 07 квітня 2011 року; належним чином оформлене викопіювання з плану «червоних» ліній вулиць та доріг з уточненням окремих положень генерального плану, затвердженого 09 грудня 2005 року № 583, а саме земельної ділянки АДРЕСА_1. Стягнуто з Житомирської міської ради на користь позивача 1000 грн моральної шкоди.

Ухвалою від 27 серпня 2014 року змінено спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на кошти Виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Вказане судове рішення набрало законної сили та було передане на примусове виконання.

Судами встановлено, що інтереси ОСОБА_2 при розгляді справи представляла її донька ОСОБА_1, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16 грудня 2013 року.

06 січня 2015 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть,у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_2 процесуальним правонаступником.

Статтею 55 КАС України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Отже, ця стаття визначає процесуальні наслідки переходу прав і обов'язків від однієї особи до іншої у спірних матеріальних правовідносинах і її положення спрямовані на продовження адміністративного процесу навіть у разі вибуття особи із спірних правовідносин із заміною її іншою особою.

ОСОБА_1 звернулася із клопотанням про визнання її процесуальним правонаступником з підстав, передбачених статтею 55 КАС України, оскільки позивач померла 06 січня 2015 року, а вона була її представником у даній справі згідно довіреності, термін дії якої закінчується лише 16 грудня 2016 року.

Разом з тим, предметом спору у цій справі є порушення прав ОСОБА_2 на доступ до публічної інформації.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Таким чином, право на доступ до публічної інформації та на її отримання є особистим немайновим правом особи.

Згідно зі статтею 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі з народження, не мають економічного змісту та тісно пов'язані з фізичною особою, якими вона володіє довічно і за приписами статей 1216, 1218, 1219 ЦК України особисті немайнові права особи не входять до складу спадщини.

За таких обставин, суди дійшли висновку, що особисті немайнові права особи припиняються у разі її смерті і не можуть бути передані від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), оскільки відповідно до пункту 6 частини 1 статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, а тому клопотання про заміну сторони правонаступником задоволенню не підлягає.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук