Справа № 735/1350/16-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 735/1350/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Балабай О.А.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірним та скасування рішення від 07.12.2016 №1444/05, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Коропського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 07 грудня 2016 року №1444/05 та дії щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58; зобов'язати Коропський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок призначеної пенсії в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати за відповідної посадою, з якої особа вийшла на пенсію, у відповідності до вимог статті 501 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону станом на 10.09.2009 на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру, встановленого після 2009 року та виплатити заборгованість, що виникла на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, у відповідності до вимог статті 501 Закону України «Про прокуратуру» у редакції закону станом на 10.09.2009 на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру, встановленого після 2009 року, та виплатити заборгованість, що виникла на день такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, позивач перебуває на обліку в Коропському відділі з питань призначення, перерахунку та випалити пенсій Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України та з 10 вересня 2009 року отримує пенсію по інвалідності ІІ групи згідно з Законом України «Про прокуратуру», розраховану виходячи із 80% заробітної плати, з якої сплачено страхові внески.

Також, згідно матеріалів пенсійної справи, відповідач неодноразово здійснював перерахунок пенсії позивачу, про що свідчать заява про перерахунок пенсії від 30 травня 2013 року у зв'язку із підвищенням заробітку, на підставі якої винесено розпорядження від 03 червня 2013 року, розпорядження від 02 жовтня 2014 року про перерахунок пенсії у зв'язку із зміною даних по інвалідності, від 24 червня 2016 року про перерахунок пенсії через зміну надбавки; від 01 грудня 2016 року про перерахунок пенсії. При цьому, згідно вказаних розпоряджень, перерахунок пенсії здійснювався виходячи з розміру призначеної пенсії - 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

06 грудня 2016 року позивач звернувся до Коропського відділу з питань призначення, перерахунку та випалити пенсій Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою в якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58 про заробітну плату (згідно якої його середньомісячний заробіток підвисився), у розмірі 90 відсотків від суми середньомісячного заробітку, починаючи з 01 січня 2016 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013.

07 грудня 2016 року відповідачем винесено рішення №1444/05, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58 про заробітну плату в розмірі 90 відсотків від заробітної плати з 09 грудня 2015 року. Також позивачу роз'яснено, що відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України не врегульовано умови та порядок перерахунку вже призначених пенсій працівника прокуратури.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників.

Встановивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 №2663-III, яка діяла на час призначена позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною тринадцятою статті було передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті).

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст частини вісімнадцятої статті 501 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури, станом на час спірних правовідносин, регулюється правилами статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Згідно частин тринадцятої, двадцятої цієї норми, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій працівників.

Разом із тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктом 13 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII було зобов'язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, зокрема, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На думку колегії суддів, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Будченко проти України» Суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, Суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Ураховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки прокуратури, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали розмір пенсії, умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Доводи апелянта про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2016 року у справі №735/176/16-а позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Коропському районі Чернігівської області (правонаступником якого є Сосницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області) задоволено; визнано неправомірним рішення і дії Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі щодо відмови в перерахунку пенсії в розмірі 80 відсотків місячної (чинної) заробітної плати па підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58; скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі від 11.02.2016 № 2/02/м-5 щодо відмови у перерахунку пенсії; зобов'язано здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії у розмірі 80 відсотків місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, у відповідності до вимог статті 501 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону станом на 10.09.2009 року на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 №18-58, починаючи з 09 грудня 2015 року, без обмеження її максимального розміру, встановленого після 2009 року та виплатити заборгованість, що виникла на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року апеляційну скаргу Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України (Управління Пенсійного фонду України в Коропському районі) на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2016 року у справі №735/176/16-а повернути особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Отже, постанова Коропського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2016 року у справі №735/176/16-а набрала законної сили та відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені в зазначеному судовому рішенні, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно довідки прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-58, на яку позивач посилався у справі №735/176/16-а та посилається в даній справі як на підставу для перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників, заробітна плата прокурора Коропського району прокуратури Чернігівської області, з якої позивачу призначено пенсію, з 01 грудня 2015 року складає 18596,45 грн (підвищення відбулося на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»).

Згідно розпоряджень Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області від 24 червня 2016 року та від 01 грудня 2016 року розрахунок пенсії позивача до 01 грудня 2016 року та станом на 01 грудня 2016 року здійснено з розрахунку заробітної плати 18596,45 грн та складає 14877,16 грн, що складає 80 відсотків.

Отже, право позивача на перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03 лютого 2016 року №18-58 поновлено в судовому порядку, тому під час повторного звернення до територіального управління Пенсійного фонду України 06 грудня 2016 року позивачу було правомірно відмовлено у перерахунку пенсії.

Колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому враховуючи розмір призначеної позивачу пенсії - 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначення позивачем розміру пенсії 90 відсотків стосується порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Позивачем у даній справі не оскаржується розмір призначеної пенсії, а фактично оскаржуються бездіяльність та рішення щодо відмови у перерахунку пенсії виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є порушення норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сосницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.

Скасувати Коропського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.