Справа № 200/13253/16-а (2-а/200/512/16)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2017 рокусправа № 200/13253/16-а (2-а/200/512/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року у справі №200/13253/16-а за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про неправомірні дії щодо перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, в якому просила визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо не проведення перерахунку пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 з 01.12.2015. Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2015 перерахунок пенсії державного службовця в розмір 84% від сум заробітної плати, вказаної в довідці №3490/10/32 від 14.06.2016, яка видана Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та виплачувати пенсію без будь-яких обмежень.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач зазначає, що право на призначення пенсії як державному службовцю отримала до прийняття вищевказаного Закону.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.20146 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2016 перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 80% від сум заробітної плати, вказаної в довідці №3490/10/32 від 14.06.2016, яка видана Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та виплачувати пенсію без обмеження граничного розміру.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.73), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції в повному обсязі та прийняти нову, якою в задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що пенсію позивачу призначено на підставі ст.. 37 Закону України «Про державну службу» з 09.11.2010 в розмірі 84 відсотки від суми заробітної плати, вважає, на даний час повинна застосовуватись норма ст.. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію державного службовця з 09.11.2010 відповідно Закону України «Про державну службу».

14.06.2016 позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із зростанням з 01.12.2015 заробітної плати працюючих державних службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013. До заяви додано довідку Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію, №3490/10/21 від 14.06.2016 (а.с.10,11).

Листом від 16.06.2016 № К-52 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІ з 01.06.2015 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України (а.с.12).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з неправомірності оскаржуваних дій відповідача, встановив у позивача право на перерахунок пенсії державного службовця з 01.12.2015.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про обов'язок відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2015 у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії (до набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 року)) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакції, а саме: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

На момент звернення позивача до суду Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визначені.

Відповідно до п.п.4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000, на яку посилається суд першої інстанції, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Проте, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка як в ній зазначено, застосовується з 01.12.2015, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції - «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Отже, виходячи з визначеного позивачем предмету спору, апеляційний суд вважає, що постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 (з урахуванням внесених змін) до спірних правовідносин не застосовується.

На момент виникнення спірних правовідносин у зв'язку з внесенням наведених змін у спеціальному законодавчому акті, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача, - Законі України «Про державну службу», відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Не містять такої підстави і інші норми пенсійного законодавства, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення», який, як зазначено в його преамбулі, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки. А згідно ст.11 цього Закону до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Також не встановлено такої підстави і в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

За правилами ст.5 вказаного Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Отже, в даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до в ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у зв'язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працювала позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача не було законних підстав для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 через збільшення заробітної плати працюючих державних службовців з 01.12.2015.

Стосовно посилання позивача на положення Конституції України, зокрема, ч.3 ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст..46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» на час призначення позивачеві пенсії за вислугу років пенсія державним службовцям призначається у відповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

А за правилами статті 37-1 цього Закону перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII встановлена ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умова перерахунку призначених пенсій державним службовцям виключена.

При цьому вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обов'язковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже з огляду на відсутність правової норми, яка б передбачала перерахунок призначеної позивачеві пенсії за наведених позивачем обставин, апеляційний суд вважає, що відповідачем не вчинено будь-яких протиправних дій щодо звуження змісту та обсягу прав позивача.

В постанові Верховного Суду України від 10.02.2015 у справі № 21-630а14, на яку посилається позивач, висновок стосувався умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, визначених ст..12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону, Верховний Суд України сформулював висновок про те, що виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Проте, в межах даної справи, що розглядається, предметом з'ясування є правовідносини, які регулюються іншим Законом, щодо якого у вказаній постанові Верховний Суд України не висловлював правового висновку, отже відповідно до ч.2 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 10.02.2015 у справі № 21-630а14, не може враховуватися судом у цій справі №200/13253/16-а.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору і відповідно до ст..202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року у справі № 200/13253/16-а скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, може бут оскаржена в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко