Справа № 215/3703/16-а(2-а/215/122/16)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 січня 2017 рокусправа № 215/3703/16-а(2-а/215/122/16)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Шлай А.В., перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2016 року в адміністративній справі №215/3703/16-а (2-а/215/122/16) за позовом ОСОБА_1 до голови профспілкового комітету КДНЗ №211 ОСОБА_2 про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії, визнання права відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій, бездіяльності голови профспілкового комітету КНДЗ №211 ОСОБА_2 під час розгляду клопотання про надання дозволу на звільнення, реєстрації та розгляду скарги від 20.05.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

16 вересня 2016 року ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року повернута у звязку із не усуненням недоліків в частині сплати судового збору.

24 листопада 2016 року ОСОБА_1 повторно звернулась з апеляційною скаргою, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року залишена без руху з підстав несплати судового збору та пропуску строку апеляційного оскарження.

27 січня 2017 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій вона просить суд вважати виконаними вимоги ухвали від 24 листопада 2016 року, витребувати з власної ініціативи документи, необхідні для розгляду справи та окремою ухвалою звільнити від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 13 Закону України Про судовий збір з дотриманням норми ч. 1 ст. 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, ст. 1 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, п. 1 ст. 14 ст. 26 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Також ОСОБА_1 просить суд в порядку підготовки справи до розгляду зробити запит до Державної податкової служби України про її місячний дохід і скористатися доступом до Єдиного реєстру фізичних осіб з метою підтвердження відомостей про такий дохід.

При розгляді зазначеної заяви ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, суд керується приписами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з положеннями статті 8 Закону України Про судовий збір, відповідно до яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази.

На підтвердження неможливості сплати судового збору ОСОБА_1 надана довідка форми ОК-7 від 21.11.2016 року, видана Управлінням Пенсійного фонду України, яка містить відомості про отримання нею доходу у 2016 році на загальну суму 12203,70 грн. Проте, належним підтвердженням отримання особою доходів є відомості відповідного територіального органу Державної фіскальної служби, які суду не надані. При цьому, ОСОБА_1 наполягає на тому, що документи на підтвердження її майнового стану має витребувати суд з власної ініціативи від Державної податкової служби України. ОСОБА_3 України Про судовий збір та Кодекс адміністративного судочинства України покладає такий обовязок на особу, яка звертається до суду із клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

ОСОБА_1 також вказує на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України Про судовий збір.

Так, пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до частини другої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. ОСОБА_3, положення пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України Про судовий збір поширюється лише на вимогу, яка визначена пунктом 4 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України (стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю). Водночас за вимогу, яка їй передує (визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності), судовий збір має бути сплачений.

Відтак, зазначена норма не визначає підстав для звільненні особи від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду.

Щодо доводів апелянта про звільнення від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, суд зазначає, що вказаною нормою визначено право особи на достатній життєвий рівень для нього і його сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, і на неухильне поліпшення умов життя та визначено обов'язок держави виживати заходів для забезпечення вказаних прав. Проте, вказаний міжнародний документ не регулює процесуальні питання звільнення особи від сплати судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги і застосуванню в даному випадку підлягає ОСОБА_3 України "Про судовий збір", як спеціальний нормативно-правовий акт.

Подавши 24 листопада 2016 року апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 29 серпня 2016 року, ОСОБА_1 пропустила строк апеляційного оскарження, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року, якою первинна апеляційна скарга ОСОБА_1 була повернута у звязку із не усуненням недоліків, оскаржена в касаційному порядку. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 19 грудня 2016 року касаційна скарга повернута ОСОБА_1 у звязку із не усуненням недоліків касаційної скарги.

Згідно частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Зважаючи на несплату ОСОБА_1 судового збору, а також відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2016 року по справі №215/3703/16-а (2-а/215/122/16) слід відмовити.

Керуючись частиною 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2016 року в адміністративній справі №215/3703/16-а (2-а/215/122/16) за позовом ОСОБА_1 до голови профспілкового комітету КДНЗ №211 ОСОБА_2 про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя А.В.Шлай