Справа № 2а-2057/10/2570
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2057/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі :

Головуючої судді Баргаміної Н.М.

при секретарі Хоботні Є. А.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області до Відділу Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області про стягнення суми необґрунтовано одержаної виручки та штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

26.04.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області, в якому просить стягнути з відповідача 3233 грн. необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки в розмірі 6466 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в ході проведення перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами в Чернігівській області було встановлено порушення відповідачем норм Закону України «Про дозвільну систему України у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року та Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 01.11.2000 року №1619, у звязку з чим було прийнято рішення про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, але відповідач заборгованості по економічних санкціях в добровільному порядку не сплатив.

В судовому засіданні представник позивача позов та його мотиви підтримав повністю, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та пояснив суду, що при наданні платних послуг відділ керувався наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 року №97/298/124, який був розроблений на виконання пункту 2 постанови КМУ від 01.11.2000 року №1619, пунктом 6.1 якого передбачено послуги з підготовки висновків з надання земельних ділянок у користування на замовлення юридичних та фізичних осіб та видачі висновків щодо умов надання земельної ділянки, технічних умов та рекультивації. Посилання позивача на норми Закону України «Про дозвільну систему України у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року щодо віднесення висновків до документів дозвільного характеру представник відповідача вважає безпідставними, оскільки пунктами 1 та 6 статті 4 даного Закону зазначено, що документи дозвільного характеру можуть бути платними або безоплатними, розмір тарифів на проведення субєктами господарювання обстежень (експертиз), які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, не може перевищувати граничних розмірів, установлених для дозвільних органів. Саме ці граничні розміри тарифів при видачі висновків Відділ Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області не перевищував. Що стосується послуги з надання інформації про грошову оцінку земельної ділянки, то вона надається платно та оформлюється у вигляді витягу з технічної документації, плата стягується для фізичних осіб від 5 грн. до 10 грн., для юридичних - від 25 грн. до 47 грн. в залежності від функціональних факторів за один примірник документа.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню на слідуючих підставах.

Встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року «Питання Державної інспекції з контролю за цінами» та на виконання плану роботи на І квартал 2010 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Чернігівській області було проведено перевірку Відділу Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області дотримання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на землевпорядні роботи, роботи та послуги, повязані з оформленням документів, про що складено акт № 006957 від 26.02.2010 року.

За наслідками вказаної перевірки було встановлено, що видача відділом Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області висновків щодо надання земельних ділянок у користування або власність та наявні обмеження та щодо умов відведення земельної ділянки у користування за плату є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року № 1619 «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів». Крім того, відповідно до Закону України «Про дозвільну систему України у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року , висновки віднесені до документів дозвільного характеру. Частиною 1 ст. 4 вищезазначеного Закону визначено, що виключно законами встановлюється платність або безоплатність видачі документа дозвільного характеру. Отже, стягнення відділом плати за видачу висновків є порушенням вимог Закону України «Про дозвільну систему України у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року . Крім того, перевіряючими встановлено, що відповідачем безпідставно стягувалася плата за надання довідок в завищеному розмірі, а саме стягувалася плата за другий примірник довідки в розмірі, не передбаченому п.4 таблиці 6.2 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України від 15.06.2001 року № 97/298/124. Копію даного акту перевірки представник відповідача отримав 26.02.2010 року, про що свідчить його підпис, зауваживши при цьому, що з актом не згоден, від підпису відмовився.

На підставі складеного акту перевірки, керуючись ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року позивачем було винесено рішення № 38 від 04.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким вирішено вилучити у відповідача у доход Державного бюджету 3233 грн. необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки в сумі 6466 грн., копія якого міститься в матеріалах справи.

Пунктом 5 Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 .11. 2000 року № 1619 встановлено, що Державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі такі види земельно-кадастрових робіт і послуг як проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, розроблення нормативно-технічної та науково-методичної документації угідь з метою отримання земельно-кадастрової інформації, розроблення технічно-економічних обґрунтувань з використання й охорони земельних ресурсів, визначення меж земельних ділянок, а також виконання інших робіт щодо проведення землеустрою, надання консультацій з питань оформлення прав на земельні ділянки, інших питань використання та охорони земель. Тобто даний Порядок не встановлює вичерпний перелік земельно-кадастрових робіт та послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року види робіт із землеустрою - обстежувальні, вишукувальні, топографо-геодезичні, картографічні, проектні та проектно-вишукувальні роботи, що виконуються з метою складання документації із землеустрою. Документацією із землеустрою є затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Статтею 56 вказаного Закону передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та об'єднання земельних ділянок, включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди; д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; є) кадастровий план земельної ділянки; ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року № 1619 зобовязано Державний комітет України по земельних ресурсах разом з Міністерством фінансів України і Міністерством економіки України затвердити розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг.

На виконання вказаної норми, Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством фінансів України та Міністерством економіки України було прийнято спільний наказ «Про затвердження Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг» від 15.06.2001 року N 97/298/124 (далі наказ №97/298/124 ) , яким визначено розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, які надаються державними органами земельних ресурсів, зокрема за проведення підготовчих робіт з видачі державних актів на право власності на землю, складання кадастрових планів меж земельних ділянок та складання державних актів тощо.

Спільний Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів та Міністерства економіки «Про затвердження розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг» від 15.06. 2001 року N 97/298/124 був прийнятий на виконання та конкретизацію вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України, а тому останній не суперечить положенням ні постанови Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року №1619 «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів», ні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року .

На підставі наказу №97/298/124 відповідачем було введено в дію розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, які надає відділ Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області , відповідно до яких відповідачем надавалися платні послуги. Згідно п. 5 Положення про надання платних послуг Відділом Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області, затвердженого начальником Держкомзему у Бахмацькому районі Чернігівської області 02.10.2008 року, відділ може виконувати та надавати на платній основі земельно-кадастрові роботи і послуги, в тому числі надання консультацій з питань оформлення прав на земельні ділянки, державного земельного кадастру, кількісної та якісної характеристики земельних угідь, економічної та грошової оцінки земель, інших питань використання та охорони земель.

Відповідно до п.3 та 9 таблиці 6.1. «Надання консультацій та довідок» наказу № 97/298/124 встановлена вартість послуги за підготовку та видачу довідок про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель серед власників і користувачів для фізичних осіб 5,00 грн., для юридичних осіб 15,00 грн.; за підготовку висновків з надання земельних ділянок у користування на замовлення юридичних і фізичних осіб для фізичних осіб 30,00 грн., для юридичних осіб 80,00 грн.

З аналізу вказаних норм вбачається, що підготовка вказаних висновків та видача довідок належить до таких земельно-кадастрових робіт і послуг як «надання консультацій з питань оформлення прав на земельні ділянки, інших питань використання та охорони земель», а тому могла здійснюватися на платній основі згідно пункту 5 Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 .11. 2000 року № 1619 з урахуванням розмірів оплати, встановлених наказом №97/298/124.

Правомірність та конкретизація встановлення платних послуг наказом N 97/298/124 не суперечить також ст. 4 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року, згідно із якою Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення державної політики цін, визначає перелік послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи, які затверджуються відповідними органами державного управління.

Таким чином, суд вважає, що позивач, надаючи послуги, вказані в акті перевірки, на платній основі, діяв правомірно, оскільки керувався наказом N 97/298/124, який передбачав платність наданих послуг, і який є чинним та був чинним на момент надання платних послуг.

Суд критично оцінює посилання позивача в позовній заяві про завищення позивачем вартості одного примірника документа при наданні довідки про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, оскільки, як вбачається з акту перевірки, між позивачем та фізичними особами укладалися відповідні угоди, якими визначена вартість довідки в розмірі 5 грн. Загальна сума вартості довідок визначалася шляхом множення вартості однієї довідки на кількість виданих примірників такої довідки, а не її копій .

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що Відділ Держкомзему в Бахмацькому районі Чернігівської області правомірно надавав послуги за видачу висновків на платній основі, оскільки це передбачено спільним Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів та Міністерства економіки, «Про затвердження розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг» від 15.06. 2001 року N 97/298/124 та спільним Наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів».

Посилання в акті перевірки на те, що частиною 3 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему України у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року висновки віднесено до документів дозвільного характеру, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону України , в редакції , що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, дозвільна система у сфері господарської діяльності - це сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, погодження, свідоцтво тощо, який дає суб'єкту господарювання право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 4 вказаного Закону виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється платність або безоплатність видачі документа дозвільного характеру.

Отже, дія Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року поширюється на відносини, пов'язані з видачею суб'єктам господарювання документів дозвільного характеру. При цьому документ дозвільного характеру дає суб'єкту господарювання право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності.

Вичерпний перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, що видаються виключно через дозвільні центри, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо упорядкування видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 21.05.2009 року №526. При цьому до вказаного переліку висновки щодо умов надання земельної ділянки, технічних умов та рекультивацію земель не входять.

Статтею 1Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року визначено поняття робіт із землеустрою як таких, що виконуються з метою складання документації із землеустрою. Перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути відповідно до зазначеного Закону включено до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

З огляду на викладене, висновки, про які йде мова в акті перевірки не підпадають під визначення документа дозвільного характеру, оскільки не дають право суб'єкту господарювання на провадження певних дій у сфері господарської діяльності, а є лише документами, які готуються в ході оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Ст. 14 цього Закону передбачено, що вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в дохід відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Таким чином, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Отже «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами. «У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи та вищенаведених положень чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Державної інспекції з контролю за цінами в Чернігівській області.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 11 червня 2010 р.

Суддя Баргаміна Н.М.