Справа № 820/6488/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 січня 2017 р. № 820/6488/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
до ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ізюмська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути на користь бюджету заборгованість по зобов'язанню платника податків ФО Гнатусіна ОСОБА_2 перед бюджетами у розмірі 9302 (дев'ять тисяч триста дві) грн. 21 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Ізюмській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та має податковий борг перед бюджетом у сумі 9302,21 грн. з податку на доходи фізичних осіб у вигляді додаткового блага. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Вказане слугувало підставою для звернення ОДПІ з даним позовом до суду.

Представник позивача - Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу в без його участі та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі. (а.с.39).

Відповідач - ОСОБА_1, у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 КАС України. Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою "через не запит" (а.с.36-38).

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом субєкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), як платник податків/зборів знаходиться в Ізюмській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Дослідивши наявні у справі документи, суд з'ясував, що податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у вигляду податкового блага в загальному розмірі 9302,21 грн., виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2016 року у сумі 7475,68 грн., з яких 5980,54 грн. - основний платіж, 1495,14 грн. - штрафна (фінансова) санкція; (а.с.20);

- податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2016 року у сумі 170,00 грн. (а.с.21);

- пені на суму 1656,53 грн., донарахованої на підставі ст.129 Податкового кодексу України. (а.с.10).

Пунктом 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI передбачено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З огляду на приписи ч.1 ст.138 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов'язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб'єкта владних повноважень, входять обставини 1) реального існування зобов'язаної особи як суб'єкта права, 2) виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу та доведення до відома зобов'язаної особи факту виникнення публічного обов'язку по здійсненню платежу, 3) виконання публічного обов'язку в добровільному порядку, 4) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов'язку в примусовому порядку, 5) існування заборгованості з виконання публічного обов'язку, 6) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.69, 70, 71, 86 КАС України, суд доходить висновку, що рішення про нарахування податків та пені були прийняті ДПІ в межах повноважень згідно з ст.ст.41 та 54 Податкового кодексу України, означені платежі належать до визначеного законодавцем в ст.9 Податкового кодексу України переліку загальнодержавних податків і зборів, заборгованість по оплаті згаданих рішень в розумінні п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України підпадає під визначення податкового боргу.

В матеріалах справи відсутні докази втрати згаданими рішеннями юридичної дії, а відтак, при вирішенні спору суд сприймає ці рішення як діючі. При цьому, суд зауважує, що перевірка законності рішень субєкта владних повноважень, котрі створили обовязок по здійсненню платежу, за правилами ч.3 ст.2 КАС України та з огляду на положення ст.138 названого кодексу виходить за межі предмета доказування по даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

В силу приписів п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Розглядаючи справу, суд відзначає, що процедура примусового виконання податковими органами за платника податків податкового обов'язку врегульована, зокрема, положеннями ст.95 Податкового кодексу України.

Визначений ст.57 Податкового кодексу України строк виконання податкового обовязку у спірних правовідносинах скінчився. Управлінська функція з направлення податкової вимоги відповідно до ст.59 Податкового кодексу України суб'єктом владних повноважень виконана, 60 календарних днів з дати направлення ОДПІ на адресу платника податків - боржника податкової вимоги форми "Ф" №254-17 від 06.06.2016 року (а.с.8) минули, обов'язком по надісланню повторно нової вимоги на новостворену заборгованість податковий орган законом не обтяжений, адже згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів припинення податкового обовязку щодо заявленої до стягнення суми боргу відповідно до положень ст.ст.37, 38 Податкового кодексу України шляхом виконання або у інші способи сторони до суду не подали, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного зясування всіх обставин по справі таких доказів не виявлено.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що в силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути на користь бюджету заборгованість по зобов'язанню платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) перед бюджетами у розмірі 9302 (дев'ять тисяч триста дві) грн. 21 коп.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко