Справа № 134/1835/16-а
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/1835/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2017 року із Крижопільського районного суду Вінницької області до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 березня 1993 року її було обрано суддею Крижопільського районного суду Вінницької області. Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року її було звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Крижопільского районного суду Вінницької області № 6-ос від 10 лютого 2016 року її було відраховано зі штату суддів Крижопільского районного суду Вінницької області у звязку з поданням заяви про відставку.

З 05 лютого 2016 року на підставі постанови Верховної Ради України позивач є суддею у відставці.

З 11 лютого 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Крижопільському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області як суддя у відставці та згідно постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 червня 2016 роук та виконавчого листа № 134/412/16-а від 19 серпня 2016 року, виданого Томашпільським раойним судом Вінницької області їй призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Однак, відповідачем неправильно проведено їй нарахування щомісячного довічного грошового утримання, а саме: в судовий стаж за вислугу років не враховано стаж роботи на посаді секретаря судового засідання Крижопільського районного суду Вінницької області з 01 лютого 1982 року по 12 травня 1982 року, судового виконавця з 12 травня 1982 року по 28 лютого 1991 року, який загалом складає 31 рік 11 місяців 8 днів, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розміні 90%, а не 84, як було встановлено.

12 грудня 2016 року позивач звернулась до Крижопільського обєднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, однак, 19 грудня 2016 року відповідачем їй було відмовлено у цьому.

Позивач вважає дії Крижопільського обєднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправними, та такими, що порушують і обмежують її права та суперечать Конституції України, в звязку з чим змушена звернутися до суду, який просить визнати дії Крижопільського обєднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні їй стажу роботи на посаді судді стажу роботи на посадах секретаря судового засідання та судового виконавця протиправними та зобовязати Крижопільське обєднане управління пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати їй до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, стаж роботи на посадах секретаря судового засідання та судового виконавця і здійснити з 11 лютого 2016 року перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням фактично виплачених сум.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, згідно якої заперечив проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 29 березня 1993 року ОСОБА_1 було обрано суддею Крижопільського районного суду Вінницької області ( а.с. 10).

Постановою Верховної Ради України від 09 липня 2003 року позивача обрано на посаду судді безстроково (а.с. 11).

Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку, а наказом голови Крижопільского районного суду Вінницької області № 6-ос від 10 лютого 2016 року її було відраховано зі штату суддів Крижопільского районного суду Вінницької області (а.с. 12-15).

Як вбачається з розрахунку стажу державної служби судді Крижопільського районного суду Вінницької області встановлено, що стаж роботи судді Глушкової В.Ф. станом на 10 лютого 2016 року складає 31 рік 11 місяців 8 днів, з яких:

- стаж роботи безпосередньо суддею Крижопільського районного суду з 29 березня 1993 по 10 лютого 2016 - 22 роки 10 місяців 11 днів;

- стаж роботи державним виконавцем Крижопільського районного суду з 18 травня 1982 по 28 лютого 1991 року - 8 років 9 місяців 16 днів;

- стаж роботи секретарем судових засідань Крижопільського районного суду з 01 лютого 1982 року по 12 травня 1982 року 3 місяці 7 днів (а.с. 42).

У грудні 2016 року позивач звернулася до Крижопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про здійснення їй перерахунку щомісячного довічного утримання.

Однак, листом відповідача від 19 грудня 2016 року № Г-44 їй було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 29-30).

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Для визначення стажу роботи на посаді судді (який отримав статус судді до 30.07.2010 року) для отримання права на відставку та для отримання довічного грошового утримання слід керуватися пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, статтями 43 Закону України "Про статус суддів" (Закон втратив чинність 30.07.2010 року; стаття 43 Закону України "Про статус суддів" втратила чинність 01.01.2011 року) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 129, 130 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положеннями частини шостої статті 44 Закону України "Про статус суддів".

Відповідно до ч.6 ст.44 вищезазначеного Закону України "Про статус суддів" для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Категорії інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги (стаття 44 Закону України "Про статус суддів"), слід розуміти роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали і працюють в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідне до Закону України "Про державну службу" і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (втратила чинить на підставі постанови КМУ №229 від 25 березня 2016 року).

Відповідно до п.2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, а також в державних органах колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку до стажу державної служби включався також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.93 року №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів».

Таким чином, нормативно-правовими актами, які визначали та визначають стаж роботи, з часу призначення на посаду судді та на час звільнення є Закон України №2862-XII від 15.12.1992 року «Про статус суддів» та Закон України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року (в редакціях від 07.07.2010 року та від 12.02.2015), також Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 та Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) від 08 червня 2016 року №4-рп/2016.

Відповідно до частини першої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Частиною першоюстатті 131 Закону №2453-VIвстановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Однак, пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

За змістом частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з цього Закону, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, а також нормативно правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Із дослідженої копії трудової книжки позивача серії БТ-І № 4908234 встановлено, що стаж роботи судді Глушкової В.Ф., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, складає 31 рік 11 місяців 8 днів, з яких: стаж роботи суддею Крижопільського районного суду з 29 березня 1993 по 10 лютого 2016 - 22 роки 10 місяців 11 днів; стаж роботи державним виконавцем Крижопільського районного суду з 18 травня 1982 по 28 лютого 1991 року - 8 років 9 місяців 16 днів; стаж роботи секретарем судових засідань Крижопільського районного суду з 01 лютого 1982 року по 12 травня 1982 року 3 місяці 7 днів, що є підставою для призначення щомісячного грошового утримання у розмірі 90 відсотків.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.2, абз.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), зазначено, що визначені Конституцієюта законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016(справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, а також пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення»закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIIIв частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Конституційний суд України визначив наступний порядок виконання рішення: застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакціїЗакону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року№192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим аніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку».

За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що відповідач, вирішуючи заяву позивача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не взяв до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що привело до прийняття ним незаконного рішення.

Аналіз наведених правових актів дає підстави для висновку, що на час виходу позивача у відставку чинне законодавство передбачало зарахування до стажу роботи період роботи на посаді секретаря судового засідання та судового виконавця Крижопільського районного суду, що даєправо на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складає - 31 рік 11 місяців 8 днів та є підставою для перерахунку довічного грошового утримання, його збільшення з 84 до 90 відсотків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача з боку відповідача.

Гарантуючи дотримання і захист прав позивача, суд вважає поновлення порушеного права ОСОБА_1 можливим шляхом: визнання протиправними дій обєднаного Крижопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж роботи на посадах секретаря судового засідання та судового виконавця, а також зобовязанням Крижопільське обєднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, стаж роботи на посадах секретаря судового засідання та судового виконавця і здійснити з 11 лютого 2016 року перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням фактично виплачених сум.

Враховуючи те, що позивач є суддею у відставці, з огляду на положення статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині здійснення призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 126 Конституції України, ст.ст. 47, 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 6-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 167, 183-2, п. 1. ч. 1 ст.256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Крижопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Крижопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посадді судді стаж роботи на посадах секретаря судового засідання та судового виконавця.

Зобовязати Крижопільське обєднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, стаж роботи на посадах секретаря судового засідання та судового виконавця і здійснити з 11 лютого 2016 року перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду в частині призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1102,40 грн (тисячу сто дві гривні 40 коп) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: І.В.Скаковська