Справа № 2а-3374/10/2570
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3374/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі :

Головуючої судді Баргаміної Н.М.

при секретарі Хоботні Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, представницький орган територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

01.07.2010 року прокурор Чернігівського району звернувся до суду в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, представницький орган територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Чернігівській області з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просив суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 1700 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час перевірки автотранспорту, належного відповідачу, виявлено порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» а саме, надання послуг з перевезення пасажирів, при цьому у водія відсутній договір із замовником послуг, документ, що засвідчує оплату послуг, перевізник не видав пасажирам страхові поліси на окремому бланку кожному пасажиру, у звязку з чим було прийнято постанову про застосування фінансових санкцій, але відповідач фінансові санкції в добровільному порядку не сплатив.

Прокуратура Чернігівського району в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист № 71/490 від 18.02.2011 року, в якому просила позов розглянути без участі прокуратури району у звязку з неможливістю явки, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, надав суду заяву від 21.02.2011 року, в якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу без участі відповідача або його повноважного представника.

Фіксування судового засідання відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на слідуючих підставах.

26.08.2009 року посадовими особами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Чернігівській області на підставі завдання на перевірку від 26.08.2009 року № 045678 була проведена перевірка транспортного засобу марка ПАЗ 32054, номерний знак НОМЕР_1, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, за наслідками якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, з якого вбачається, що під час перевірки було виявлено порушення, а саме надання послуг по перевезенню пасажирів в режимі регулярних перевезень по маршруту Гончарівське - Чернігів при цьому у водія відсутній договір із замовником послуг, документ, що засвідчує оплату послуг, перевірник не видав пасажирам страхові поліси на окремому бланку кожному пасажиру.

Водія транспортного засобу було ознайомлено з актом про проведення перевірки, від підпису останній відмовився.

З матеріалів справи вбачається, що відповідача було повідомлено про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Постановою в. о. начальника територіального управління Головавтотрансінспекції у Чернігівській області № 086531 від 30.09.2009 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію в сумі 1700 гривень за допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ст. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

26.01.2010 року відповідач звернувся до суду з адміністративним позовом до територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Чернігівській області, в якому просив суд визнати незаконними дії державних інспекторів Савчука В.І. та Лещенка І.І. та скасувати постанову ТУ ГДІАТ в Чернігівській області №086531 від 30.09.2009 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 1700 грн.

Постановою суду від 11.03.2010 року в задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємцю ОСОБА_1 до територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Чернігівській області про визнання незаконними дій та скасування постанови було відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою. позивач подав апеляційну скаргу, на наслідками розгляду якої Київській апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.12.2010 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду залишив без змін.

Частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон) передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Планові перевірки здійснюються не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки здійснюються лише на підставі надходження в письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки поданих фактів та виконання припису про порушення цього законодавства. Не частіше одного разу на квартал здійснюються рейдові перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавчих і нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки пасажирських перевезень та безпеки дорожнього руху. При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету МіністрівУкраїни, від 08.11.2006, № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; наявність у документах водія відмітки про проходження ним медичного огляду та проведення перевірки технічного стану транспортного засобу перед виїздом на маршрут; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ст. 60 вищевказаного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 26-28 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету МіністрівУкраїни, від 08.11.2006 року № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій. Фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Отже, враховуючи, що станом на день розгляду даної адміністративної справи, постанова Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 2а-286/10/2570 від 11.03.2010 року набрала законної сили, суд дійшов висновку про обґрунтованість накладення штрафних санкцій.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Отже «на підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами. «У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи та вищенаведених положень чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, представницький орган територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Чернігівській області в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_2, Чернігівський район, смт. Гончарівське, вул. Танкістів, 84/1/70) в доход Державного бюджету на р/р 0522, , КБК 21081100, МФО 853592, УДК Чернігівського району фінансову санкцію в розмірі 1700 грн.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Баргаміна Н.М.