Справа № 2-а-647/11
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-647/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано Франківської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Матасової Н.М.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом про скасування постанови серії ВО1 №051510 від 19 лютого 2011 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 260,00 гривень штрафу.

В судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримав повністю та пояснив, що 19 лютого 2011 року керував транспортним засобом ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 в м. Бережани по вул. Тернопільській, де минув платформу посадки на автобус та не створюючи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зупинку. В цей час до нього підійшов інспектор ДПС та повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: здійснив зупинку автомобіля на зупинці транспортних засобів загального користування. Інспектору ДПС він пояснював, що зупинився для висадки пасажира в якого проблеми із хребтом, а тому він не може вільно пересуватися. Однак, той його пояснення до уваги не взяв, а склав протокол про адміністративне правопорушення. Після складання протоколу інспектор ДПС виніс постанову серія ВО1 №051510 згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260,00 гривень за порушення вимог ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення повістки про виклик до суду.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 лютого 2011 року інспектором ДПС ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_3 винесено постанову серія ВО1 №051510 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260,00 гривень.

В постанові зазначено, що 19 лютого 2011 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_2,керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку Місце зупинки автобуса.

Частина 1 ст. 122 КпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Позивач в судовому засіданні не заперечував факту зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.41 Місце зупинки автобуса, однак вчинив такі дії з необхідності, оскільки здійснював висадку пасажира в якого проблеми зі здоровям. При цьому жодної перешкоди для руху іншим учасникам дорожнього руху він не створював.

Відповідно до п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від всебічності і обєктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом.

У відповідності до ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Норма даної статті діє безпосередньо: для застосування усного зауваження й звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази , враховуючи, що правопорушення виникло з обєктивних причин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, які необхідно вважати малозначним і від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням. Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Керуючись ст.ст.71,158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 22,287,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову серії ВО1 №051510 від 19 лютого 2011 року, яка складена інспектором ДПС ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 260,00 гривень штрафу скасувати.

Застосувати до ОСОБА_2 статтю 22 КпАП України та від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.Г.Могила