Справа № 808/892/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2017 рокусправа № 808/892/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - Железняк-Кранг І.В. дов від 28.11.2016

відповідача-1: - Дяченко Ю.Т. дов від 31.10.2016

відповідача-2: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року

у справі № 808/892/15

за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області

про стягнення пені за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області та до Управління Державної казначейської служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області, в якому просило, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (т.1 а.с. 185), стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України сумі 12472,44 грн. за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за вересень 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2013, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасоване прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2011, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування (у т. ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на суму 221530 грн. та визначено штрафні санкції в сумі 55382,50 грн., проте в установлені Податковим кодексом України терміні позивач не отримав належну йому суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість. З набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 ПК України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. За розрахунком позивача належить до стягнення пеня з прострочення погашення бюджетної заборгованості з ПДВ за 25.09.2014 по 09.02.2015 (137 днів) в розмірі 12472,44 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2016 адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України у сумі 11197,89 грн. за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за вересень 2011 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, але така сума не відшкодована у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим у позивача наявне законодавчо встановлене право на стягнення з Державного бюджету України пені за прострочення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Сума пені 11197,89 грн. визначена судом першої інстанції за 123 дня прострочення зарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ, при цьому судом зазначено, що з урахуванням визначених пунктами 200.13 та 200.15 статті 200 Податкового кодексу України строків періодом, за який повинна нараховуватись пеня, є період з 09.10.2014 по 09.02.2015. Початком відліку строку, протягом якого відповідач-1 повинен був направити висновок до органу Державної казначейської служби України, а саме: після дня отримання рішення суду апеляційної інстанції, є 26.09.2014, а не 18.09.2014, як зазначає позивач.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач-1 - Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. Відповідач-1 зазначає, що судом першої інстанції не обґрунтовано, яким чином ДПІ порушено право позивача на отримання бюджетного відшкодування. Розрахунок пені повинен бути здійснений з дня отримання рішення суду касаційної інстанції та по день надання висновку, позивачем не обґрунтовано ні дату виникнення пені, ні дату закінчення її нарахування. Крім того, пеня нараховується на несвоєчасно перераховану суму органами державного казначейства, податковий орган не наділений правом для повернення такої бюджетної заборгованості. Також суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки підприємство в обґрунтування позовних вимог зазначає, що строк, з якого розпочинається нарахування пені, є 18.09.2014, а у ч.2 ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суд.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач-2 повідомлений судом належним чином. Відповідачем-2 подано письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - підлягає зміні внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачем ЗДП «Радіоприлад» до податкового органу подано податку декларацію з податку на додану вартість за вересень 2011 року, в якій підприємством визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 221530 грн. (т.1 а.с.9).

Відповідачем-1 - ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя проведено документальну позапланову виїзну перевірку ЗДП «Радіоприлад» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2011 року, за результатами якої складений акт № 2829/2302/01056280 від 19.12.2011.

На підставі даного акту перевірки ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя прийняте податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2011, яким за порушення п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1 ст.198, п.п.200.1, 200.3, 200.4 ст.200 ПК України підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на суму 221530 грн., та визначено штрафні санкції в сумі 55382,50 грн.

За результатами оскарження підприємством означеного податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2011 в судовому порядку постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2013 у справі № 0870/5199/12 податкове повідомлення-рішення від 30.12.2011 № визнано протиправним та скасовано (т.1, а. с.13-22).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2013 у справі № 0870/5199/12 (т.1, а. с.23, 24). Означена ухвала отримана відповідачем-1 26.09.2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідачем-1 не спростовується.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційного скаргою ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 (т.1, а. с.25, 26).

Відповідно до ч.3 ст.254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

За правилами ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2013 у справі № 0870/5199/12 набрала законної сили 11.09.2014 і в силу приписів ч.2 ст.14, ст.255 КАС України є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню.

Виходячи з наведених норм, суд першої інстанції правильно зазначив, що закінченням процедури судового оскарження є дата набрання судовим рішенням законної сили, а не дата закінчення касаційного розгляду.

Таким чином, заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2011 року в розмірі 221530 грн. підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

За визначенням, наведеним в пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних відносин), бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено ст.200 Податкового кодексу України.

Згідно з п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10 ст.200 ПК України).

Відповідно до п.200.11 ст.200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п.п.200.12, 200.13 ст.200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

У відповідності до пп.«б» п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

За правилами п.200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначеною вище нормою регламентовано порядок та встановлено строки вчинення контролюючим органом дій щодо виконання процедури бюджетного відшкодування у разі адміністративного або судового оскарження сум податку, заявлених платником до відшкодування, а саме: податковий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який, в свою чергу, має видати платнику податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

При цьому у статті Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III наведено визначення терміну «операційний день» згідно якого операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах;

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 після отримання 26.09.2014 судового рішення - ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 у справі № 0870/5199/12 законодавчо встановленого обов'язку щодо подання до органу казначейського обслуговування висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету, не виконав, внаслідок чого позивач не отримав належні йому суми бюджетного відшкодування відповідно до поданої ним податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2011 року.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, неподання податковим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені, як і не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені відсутність фактичного погашення платнику цієї заборгованості.

Отже, враховуючи наведені вище обставин справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що через невиконання відповідачами обов'язку з відшкодування позивачеві суми податку на додану вартість у передбачений п.п.200.13, 200.15 ст.200 ПК України строк, виникла заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а у позивача виникло право на нарахування та стягнення пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що періодом, за який повинна нараховуватись пеня, є період з 09.10.2014 по 09.02.2015.

З урахуванням положень п.200.15 ст.200 ПК України відповідач-1 повинен був направити висновок до органу ДКСУ протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, тобто з 29.09.2014 по 03.10.2014 (включно), враховуючи дату отримання судового рішення (26.09.2014) та вихідні (27.09.2014 та 28.09.2014).

А, враховуючи п'ять операційних днів, протягом яких за приписами п.п.200.13, п.200.15 ст.200 ПК України орган казначейства має видати платнику податку зазначену у висновку податкового органу суму бюджетного відшкодування і які відраховуються після отримання висновку контролюючого органу, строк відліку періоду, за який повинна нараховуватись пеня, є 11.10.2014.

Датою закінчення нарахування пені позивач визначив дату подання позову до суду - 09.02.2015.

Отже, з урахуванням визначених п.200.13, п.200.15 ст.200 ПК України строків, періодом, за який повинна нараховуватись пеня, є період з 11.10.2014 (початок виникнення заборгованості) по 09.02.2015, тобто 121 день прострочення, а не 123 дня як визначено судом першої інстанції.

При обліковій ставці НБУ на рівні 12,5 % на початок вказаного періоду розмір пені, яка підлягає стягнення на користь позивача, має складати суму 11015,81 грн., виходячи з розрахунку:

221530 грн. х 121:100% х 12,5% х 1,2 / 365 = 11015,81 грн., де

221530 грн. - бюджетна заборгованість,

121 - кількість днів прострочення,

12,5% - облікова ставка НБУ, яка діє на день нарахування пені (згідно постанови НБУ від 15.07.2014 № 417)

1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних НБУ

365- кількість днів у календарному році.

Посилання відповідача-1 щодо недотримання позивачем положень ч.2 ст.99 КАС України, є необґрунтованим, оскільки за змістом п.200.23 ст.200 ПК України право на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, виникло 11.10.2014, з позовом позивач звернувся 09.02.2015, тобто у межах строку, встановленого і у ч.2 ст.99 КАС України.

Наведене вище відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України є підставою для зміни постанови суду першої інстанції в частині визначення розміру пені, що підлягає стягненню з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст.ст.198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року у справі № 808/892/15 змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини постанови в новій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у сумі 11015,81 грн. за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість згідно декларації з ПДВ за вересень 2011 року».

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року у справі № 808/892/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко