Справа № 182/6192/14-а(6-а/182/23/2016)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2017 рокусправа № 182/6192/14-а(6-а/182/23/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу виконавчого комітету Нікопольської міської ради

на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року за заявою виконавчого комітету Нікопольської міської ради про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом виконавчого комітету Нікопольської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, приватне підприємство «Ніка Тріумф» про знесення самочинного будівництва,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Нікопольського міскрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року в задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання рішення суду відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції виконавчий комітет Нікопольської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову про зміну порядку та способу виконання постанови суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановою Нікопольського міськорайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року було зобовязано ОСОБА_2 знести самочинно збудовану будівлю, яка розташована за адресою м. Нікополь, вул.. Микитинська,66. Однак, ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, виконавче провадження на даний час закінчено, до боржника застосовано заходи впливу у вигляді штрафів. Вказане у своїй сукупності, на думку заявника, свідчить про необхідність зміни порядку та способу виконання постанови суду шляхом покладення обовязку по знесенню обєкту самочинного будівництва за рахунок грошових коштів місцевого бюджету з подальшою їх компенсацією ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать, що постановою Нікопольського міськрайонного суду від 23.03.2016 року адміністративний позов виконавчого комітету Нікопольської міської ради задоволено:

- Зобовязано ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинне будівництво прибудову літ. «а2» 4,10 м х 3.18 розташовану за адресою м. Нікополь, вул.. Микитинська, 66.

- Зобовязано ОСОБА_2 привести нежитлову будівлю магазину розташовану по вул.. Микитинській, 66 в м. Нікополі у попередній стан відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок (інвентаризаційна справа №8088, реєстровий №1-135) станом на 23.07.2009 р. (на дату проведення технічної інвентаризації, що передувала укладенню договору дарування від 31.07.2009 року.

22 квітня 2016 року Нікопольським міськрайонним судом було видано виконавчі листи у даній справі.

26 квітня 2016 року виконавчі листи було направлено до Нікопольського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для примусового виконання.

05 травня 2016 року та 06 травня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконавчим листам.

12 липня 2016 року державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження у звязку з неможливістю виконання виконавчих документів, виконавчі листи повернуті до суду, який їх видав.

15 листопада 2016 року виконавчий комітет Нікопольської міської ради звернувся із завою про зміну порядку та способу виконання судового рішення, в якій посилаючись на те, що постанову суду у спосіб визначений судом виконати не можливо, просить суд змінити порядок та спосіб виконання постанови від 23.03.2016 року та зазначити такий спосіб виконання рішення суду: зобовязати знести обєкт самочинного будівництва за кошти місцевого бюджету з компенсацією витрат боржником.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання постанови суду суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично просить суд змінити зміст ухваленого рішення із покладення на відповідача додаткового обовязку по відшкодуванню витрат на знесення обєкту самочинного будівництва, вказане не відповідає вимогам ст.. 263 КАС України та є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги суд зазначає, що відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Саття 105 КАС України містит перелік вимог, які може містити адміністративний позов, зокрема й той, що заявлений субєктом владних повноважень. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання вчинити певні дії (ст.162 КАС України).

Отже, зобов'язання вчинити певні дії, покладені на особу судовим рішенням, є обраним судом способом захисту порушеного права позивача.

В свою чергу, згідно приписів ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Постанова суду може бути виконана в примусовому порядку у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. (ч. 1 ст. 263 КАС України).

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Отже, ст. 263 КАС України, визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Правила цієї статті повністю кореспондують статті 33 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, приведений вище аналіз правових норм дає підстави вважати, що зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення може мати місце одразу після прийняття судом рішення або під час його примусового виконання, якщо мають місце обставини, які перешкоджають виконанню рішення в адміністративній справі. В разі якщо виконавче провадження є закінченим зміна порядку та способу виконання судового рішення є неможливою, оскільки час наданий особі для добровільного виконання рішення суду минув, а виконання рішення суду в спосіб інший, аніж визначений ЗУ «Про виконавче провадження спосіб», не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2016 року постановами ВП№5103172, ВП№51001743 державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3В були прийняті постанови, якими закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №182/6192, виданих 22.04.2016 р. про зобовязання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинне будівництво прибудову літ. «а2» 4,10 м х 3.18 розташовану за адресою м. Нікополь, вул.. Микитинська, 66 та привести нежитлову будівлю магазину розташовану по вул.. Микитинській, 66 в м. Нікополі у попередній стан відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок (інвентаризаційна справа №8088, реєстровий №1-135) станом на 23.07.2009 р. (на дату проведення технічної інвентаризації, що передувала укладенню договору дарування від 31.07.2009 року).

Отже, станом на час подання заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення у даній справі, виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів№182/6192, виданих 22.04.2016 року закінчено, а будь-які дії з примусового виконання рішення суду не здійснюються, вказане, свідчить про відсутність підстав для встановлення судом порядку та способу виконання судового рішення в адміністративній справі оскільки із закінченням виконавчого провадження відпали і обставини, що роблять неможливим виконання рішення суду.

На вищевикладене суд першої інстанції при розгляді заяви уваги не звернув, проте по суті дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.200 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровській області від 22.12.2016 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу виконавчого комітету Нікопольської міської ради без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Нікопольської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року у справі 182/6192/14-а (6а/182/23/2016) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова