Справа № 813/3986/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

23 січня 2017 року № 813/3986/16

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Гойна Є.А., розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строку для звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 813/3986/15 за адміністративним

позовом ОСОБА_2, представник - ОСОБА_3
до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, представник - Сціра Т.І. за участю третьої особи: Глинянської міської ради Золочівського району Львівської області, представник - не прибув
про визнання незаконною відмови про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою

ВСТАНОВИВ:

15.11.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом у якому просив:

1. Визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру України у Львівській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею орієнтовно 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Глинянської міської ради за межами населеного пункту (КОАТУУ:) зона:03, квартал:000.

З адміністративного позову вбачається, що позивач 10.03.2016 року звернувся до відповідача з відповідним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

13.04.2016 року відповідачем по суті відмовлено позивачу у задоволенні вказаного клопотання. Вказана відмова лише 19.04.2016 року поштовою кореспонденцією направлена позивачу.

05.12.2016 року в судовому засідання представник відповідача подала суду клопотання про залишення адміністративного позову позивача без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без поважних причин. В клопотанні відповідач вказує, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, притому позивач не просить поновити такий строк та не вказує поважні причини такого пропуску.

19.12.2016 року в судовому засіданні представник позивача подав суду клопотання про поновлення з поважних причин строку звернення до суду. В клопотанні позивач вказав, що відповідачем порушено строки розгляду його клопотання, невірно адресований конверт, позивач перебував за межами України та на стаціонарному лікуванні.

Представник позивача в судовому засіданні проти вказаного клопотання відповідача заперечив, підтримав клопотання позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вказаного клопотання позивача заперечила, підтримала клопотання відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом враховуються обґрунтування відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач 10.03.2016 року звернувся до відповідача з відповідним клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вказане клопотання отримане відповідачем 14.03.2016 року, що не заперечується сторонами та їх представниками у справі. Зі слів представника позивача в судовому засіданні, позивач (в тому числі і представник) протягом 2014 - 2015 років неодноразово зверталися із аналогічними клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до відповідача і оскаржували до суду відмови у задоволенні цих же клопотань. Відповідно позивач та його представник були обізнані із строками розгляду відповідачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і строків їх оскарження.

Відтак саме 15.04.2016 року позивач та його представник мали реальну можливість дізнатися, або повинні були дізнатися про порушення свого права, ще 13.04.2016 року (дата спірної відмови). До суду позивач звернувся лише 15.11.2016 року тобто з пропуском на один місяць, шестимісячного строку звернення.

Не враховуються судом поважні на думку позивача та його представника причини пропуску шестимісячного строку звернення до суду, оскільки незважаючи на те, що відповідач спірну відповідь надіслав поштовою кореспонденцією лише 19.04.2016 року станом на 15.04.2016 року (граничний строк розгляду клопотання позивача), спірна відповідь вже була і як зазначено вище позивач та його представник мали реальну можливість дізнатися, або повинні були дізнатися про порушення свого права. З цих же підстав не враховується судом і обґрунтування позивача, що поштову кореспонденцію отримала ОСОБА_5, яка проживає разом з позивачем і тривалий час (протягом 10-ти днів) не могла вручити позивачу спірну відповідь відповідача. Надуманим на думку суду є обґрунтування позивача про те, що конверт, яким відповідач скерував позивачу спірну відповідь, неправильно адресований, оскільки як вказала представник відповідача, ім'я та ініціали (в тому числі - по батькові) позивача написані правильно. Також, судом не враховується обґрунтування позивача в частині перебування його за межами України 23.07.2016 року та з 29.07.2016 року по 06.08.2016 року, і перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 12.10.2016 року по 24.10.2016 року, оскільки в сукупності це лише 23 дні поважних причин із шести місяців.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996р., 27.02.1980р.).

З врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку про те, що у позивача були реальні можливості звернутися вчасно з адміністративним позовом у строки встановлені ч. 5 ст. 99 КАС України, що позивачем зроблено не було. Належні та допустимі докази, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача звернутися за захистом порушених прав з 15.04.2016 року по 15.10.2016 року (протягом шести місяців (за мінусом 23 дні) у справі відсутні.

З цих же підстав судом не враховується клопотання представника позивача про поновлення строк звернення до суду, оскільки зазначені в клопотанні причини пропуску шестимісячного терміну звернення до суду спростовуються встановленими судом вище обставинами, про будь-які інші поважні причини пропуску строку звернення до суду, окрім вказаних, представник позивача не вказав.

Таким чином, клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду є обґрунтованим та підлягає задоволенню, відповідно клопотання представника позивача не підлягає задоволенню, оскільки суд не знаходить підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 99, 100, 159-163, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання представника позивача від 19.12.2016 року про поновлення строку для звернення до суду - відмовити.

2. Клопотання представника відповідача від 05.12.2016 року про залишення позовної заяви без розгляду - задоволити.

3. Позовну заяву по справі № 813/3986/16 за адміністративним позовом

ОСОБА_2
доГоловного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи: Глинянської міської ради Золочівського району Львівської області,
провизнання незаконною відмови про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою
залишити без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього ж Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Ухвала складена у повному обсязі 30.01.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.