Справа № 815/3618/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3618/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженої відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.2016 р. № та №,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (далі - позивач, ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД») звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ДПІ у Суворовському районі ГУ ДФС в Одеській області), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.07.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 35999513,00 грн. (за основним платежем у сумі 23999675 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 11999838,00 грн.), та № про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 572874,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» у періоді, що перевірявся, уклало з ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15» договір поставки автомобілів, з ТОВ «ФЕРКО», ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД», ПП «САФІНГ ПОСТАЧ», ПП «ФІНТЕР Україна», ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ», ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ» договори поставки сільськогосподарської продукції, і, виконуючи зобов'язання, які виходять з укладених угод, контрагенти виконали їх у повному обсязі та надали позивачу всі первинні документи, які в свою чергу, були надані позивачем податковому органу для проведення перевірки.

Крім того, позивач зазначив, що при укладенні вищевказаних угод ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15», ТОВ «ФЕРКО», ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД», ПП «САФІНГ ПОСТАЧ», ПП «ФІНТЕР Україна», ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ», ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ» надали ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» всі необхідні копії документів, що підтверджують статус діючих підприємств, а саме: свідоцтва про державну реєстрацію, довідки статистичного управління, свідоцтва платників ПДВ.

Підставами для висновків відповідача, викладених в акті перевірки «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» з питань взаємовідносин з постачальниками та покупцями за квітень 2016 року» №1986/15-54-14-01/19349403 від 22.06.2016 року слугувало встановлення перевіряючими віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ з придбання сільськогосподарської продукції, відносно якої відсутня інформація про транспортування (не надано товарно-транспортні), відсутні сертифікати якості зернових, довіреності, відсутні документи складського обліку зернових, відсутні відомості щодо реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, засвідчених сервісними центрами МВС договорів на придбання транспортних засобів, а також наявність податкових накладних, виписаних з порушенням норм Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» №1307 від 31.12.2015 року, і як наслідок висновок про нереальність господарських операцій із постачальниками ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15», ТОВ «ФЕРКО», ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД», ПП «САФІНГ ПОСТАЧ», ПП «ФІНТЕР Україна», ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ», ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ», проте, чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредити від наявності чи відсутності ТТН, які оформлюються при перевезеннях, а не під час формування податкового обліку; рівно як і сертифікати якості зерна та складські документи, які не містять відомостей про учасників та умови господарських операцій з поставки товару.

Позивач вказував на те, що формування податкових зобов'язань та податкового кредиту здійснювалося у межах виконання умов договорів поставок товару. При цьому перевіряючим не враховано зміст вказаних правочинів, за якими відбувалося перерахування коштів, наявні документи та їх сутність, і, відповідно, якими положення законодавства врегульована така діяльність, що призвело до помилкового висновку податкового органу щодо відповідних завищень від'ємних значень та занижень у відповідних сумах позитивних значень різниці між сумами податкових зобов'язань і сумами податкового кредиту з ПДВ. В той же час до перевірки було надано договір про переробку давальницької сировини, відповідно до якого здійснювалась переробка насіння соняшника, що поставлялось, в готову продукцію - соняшникову олію. Отже покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень висновки за актом перевірки є необґрунтованими, а прийняті рішення підлягають скасуванню.

Відповідач надав до суду заперечення, в яких зазначив, що відповідно до наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 06.06.2016 р. № 323 та направлення від 06.06.2016 року №112/15-54-14-01, ОСОБА_2, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту, на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» з питань взаємовідносин з постачальниками та покупцями за квітень 2016 року.

При проведенні перевірки ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» встановлено, що позивачем віднесено до податкового кредиту суми ПДВ з придбання сільськогосподарської продукції, відносно якої відсутня інформація про транспортування (не надано товарно-транспортні накладні), відсутні сертифікати якості зернових, довіреності, відсутні документи складського обліку зернових, відсутні відомості щодо реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, засвідчених сервісними центрами МВС договорів на придбання транспортних засобів, у постачальників ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15», ТОВ «ФЕРКО», ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД», ПП «САФІНГ ПОСТАЧ», ПП «ФІНТЕР Україна», ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ», ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ», що у сукупності всіх чинників ставить під сумнів реальність придбання товарів (робіт, послуг), а також встановлено порушення заповнення накладних, чим порушено вимоги Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» №1307 від 31.12.2015 року, зокрема, встановлено відсутність заповнення граф «Вид цивільно-правового договору» та «Код товару за згідно з УКТ ЗЕД».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 р. позовні вимоги ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.07.2016 року № та №.

На вказану постанову ДПІ у Суворовському районі ГУ ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 р. та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що у період з 07.06.2016 року по 21.06.2016 року, відповідно до наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 06.06.2016 р. № 323 та направлення від 06.06.2016 року №112/15-54-14-01, ОСОБА_2 - головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту, на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» з питань взаємовідносин з постачальниками та покупцями за квітень 2016 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №1986/15-54-14-01/19349403 від 22.06.2016 року, яким встановлено завищення рядку 21 декларації «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у сумі 572 874 грн., у т.ч. за квітень 2016 року - 572 874 грн.; заниження рядку 18.1 (25) «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яку сплачується до державного бюджету у загальній сумі 23 999 675 грн. у т.ч. квітень 2016 року - 23 999 675 грн., у зв'язку з чим відповідачем зроблено висновок про порушення ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» завищено суму від'ємного значення у розмірі 572 874 грн. та занижено податок на додану вартість на загальну суму 23 999 675 грн.

На підставі виявлених порушень та зазначеного акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.07.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 23 999 675,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 11 999 838,00 грн., та № про визначення суми завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту у розмірі 572 874,00 грн., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у вказаному розмірі.

Згідно акту перевірки встановлені порушення з боку позивача, які призвели до завищення ним податкового кредиту у періоді, що перевірявся, пов'язуються податковим органом з тим, що до складу податкового кредиту у період з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» віднесено суми податкового кредиту з придбання сільськогосподарської продукції, відносно якої відсутня інформація про транспортування (не надано товарно-транспортні), відсутні сертифікати якості зернових, довіреності, відсутні документи складського обліку зернових, відсутні відомості щодо реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, засвідчених сервісними центрами МВС договорів на придбання транспортних засобів, у постачальників ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15», ТОВ «ФЕРКО», ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД», ПП «САФІНГ ПОСТАЧ», ПП «ФІНТЕР УКРАЇНА», ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ», ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ», що у сукупності всіх чинників ставить під сумнів реальність придбання товарів (робіт, послуг), а також встановлено порушення заповнення накладних, чим порушено Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» №1307 від 31.12.2015 року, зокрема, встановлено відсутність заповнення граф «Вид цивільно-правового договору» та «Код товару за згідно з УКТ ЗЕД».

Відповідно до положень ст. 198 ПК України формування податкового кредиту залежить від документального підтвердження нарахування (сплати) податку. Внаслідок застосування зазначених правил, платник податку повинен визначити дату виникнення права на включення відповідних сум податку до податкового кредиту, та відповідно суму податку, яку він має право включити до складу податкового кредиту.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених ст. 197 ПК України, у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт статті 197 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Колегією суддів встановлено, що у періоді, який перевірявся, між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД» (постачальник) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 01.04.2016 року № 03/04/2016-МЮ, відповідно до якого постачальник зобов'язаний поставити сільськогосподарську продукцію: насіння соняшнику врожаю 2015 року.

На підтвердження належного виконання вищевказаного договору з ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД» позивачем надано: видаткові накладні №№13, 14 ,15, 17 від 15.04.2016 року, №№10, 11, 12, 16 від 14.04.2016 року, №№7, 8, 9 від 13.04.2016 року, №№4, 5, 6 від 12.04.2016 року, №1, 2, 3 від 11.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД» позивачу: від 11.04.2016 року, 12.04.2016 року, 13.04.2016 року, 14.04.2016 року та 15.04.2016 року; товарно-транспортні накладні.

У періоді, що перевірявся, між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «ФЕРКО» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 01.04.2016 року № 01-04-116, відповідно до якого продавець зобов'язаний поставити сільськогосподарську продукцію згідно рахунку-фактури і видаткових накладних, зокрема згідно специфікації №1 - кукурудзу 3-го класу.

На підтвердження належного виконання вищевказаного договору з ТОВ «ФЕРКО» позивачем надано: видаткові накладні №№88-89 від 30.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «ФЕРКО» позивачу: від 30.04.2016.

Також надані накладні на повернення товару від 05.05.2016 року, 06.05.2016 року та 11.05.2016 року та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 05.05.2016 року, 06.05.2016 року та 11.05.2016 року.

Крім того, судом встановлено, що у періоді, що перевірявся, між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «ФІНТЕР УКРАЇНА» (постачальник) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції: від 01.04.2016 року № 02/04/2016-МЮ, відповідно до якого постачальник зобов'язаний поставити сільськогосподарську продукцію: насіння соняшнику врожаю 2015 року.

На підтвердження належного виконання вищевказаного договору з ТОВ «ФІНТЕР УКРАЇНА» позивачем надано: видаткові накладні №№10-11 від 11.04.2016 року та №№12, 13, 14 від 12.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «ФІНТЕР УКРАЇНА» позивачу: від 11.04.2016 року та від 12.04.2016 року; товарно-транспортні накладні.

У періоді, що перевірявся, між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «САФІНГ ПОСТАЧ» (постачальник) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 01.04.2016 року № №05/04/2016-МЮ, відповідно до якого постачальник зобов'язаний поставити сільськогосподарську продукцію: насіння соняшника врожаю 2015 року.

На підтвердження належного виконання вищевказаного договору з ТОВ «САФІНГ ПОСТАЧ» позивачем надано: видаткові накладні №5 від 11.04.2016 року, №18 від 12.04.2016 року, №19 від 13.04.2016 року, №20 від 14.04.2016 року, №21 від 15.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «САФІНГ ПОСТАЧ» позивачу: від 11.04.2016 року, 12.04.2016 року, 13.04.2016 року, 14.04.2016 року та 15.04.2016 року; товарно-транспортні накладні.

Встановлено, що у періоді, що перевірявся, між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ» (постачальник) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 01.04.2016 року № №04/04/2016-МЮ, відповідно до якого постачальник зобов'язаний поставити сільськогосподарську продукцію: насіння соняшника врожаю 2015 року.

На підтвердження належного виконання вищевказаного договору з ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ» позивачем надано: видаткові накладні №№27, 28, 29, 30 від 28.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ» позивачу від 28.04.2016 року.

Також, судом встановлено, що у періоді, що перевірявся, між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ» (постачальник) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 28.03.2016 року № №28/03/2016-МЮ та №01/04/2016-МЮ від 01.04.2016 року, відповідно до яких постачальник зобов'язаний поставити сільськогосподарську продукцію: насіння соняшника врожаю 2015 року, строком виконання до 30.04.2016 року.

На підтвердження належного виконання вищевказаного договору з ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ» позивачем надано: видаткові накладні №№517, 518, 519 від 29.04.2016 року, №№268, 269 від 08.04.2016 року, №№273, 274 від 11.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «САФІНГ ПОСТАЧ» позивачу: від 08.04.2016 року, від 11.04.2016 року, 29.04.2016 року; товарно-транспортні накладні.

Між ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (покупець) та ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15» (продавець) було укладено договори купівлі-продажу транспортних засобів №№2850, 2851, 2852, 2854, 2864, 2866, 2867, 2868, 2873 від 28.04.2016 року, відповідно до яких продавець зобов'язаний передати, а покупець прийняти і оплатити транспортні засоби відповідно до умов договорів та специфікацій до них, на підтвердження належного виконання яких позивачем надано: видаткові накладні №№F-00001282, F-00001281, F-00001283, F-00001285, F-00001295, F-00001297, F-00001298, F-00001299, 00000375 від 29.04.2016 року; податкові накладні, виписані ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15» позивачу: від 29.04.2016 року; акти приймання-передачі.

Згідно накладних про повернення постачальнику транспортних засобів, у зв'язку з ігноруванням звернень позивача ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15» щодо необхідності прибуття та проведення державної реєстрації транспортних засобів, їх було повернуто на адресу постачальника з коригуванням у показників у податковому та бухгалтерському обліку, на підтвердження чого надано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку виправленням самостійно виявлених помилок та квитанцію №2, згідно якої вказаний розрахунок прийнято.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищезазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а отже підтверджують належним чином здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Отже, з представлених позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки договори виконані сторонами у повному обсязі (товар був поставлений).

Колегія суддів враховує презумпцію добросовісності платника, тобто презумпцію економічної виправданості дій платника, які мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Відповідно до позиції Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 27 березня 2012 року № 21-737во10), надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В ухвалі від 19.07.2016 р. № 813/595/13-а Вищий адміністративний суд України зазначив, що за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

При цьому, перевіряючим жодним чином не було обґрунтовано мотиви неврахування первинних документів, разом з тим, в ході перевірки не було встановлено, що відомості у документах є неповними, недостовірними або суперечливими, що в свою чергу могло б свідчити про нікчемність правочинів.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 р. № 643-VIII в п.201.1 ст.201 ПК України виключено підпункти «ґ» (податковий номер платника податку (продавця та покупця) та «и» (вид цивільно-правового договору), у зв'язку із чим відповідні доводи про відсутність в усіх податкових накладних виду цивільно-правового договору, зазначені податковим органом в акті перевірки та запереченнях проти адміністративного позову, суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

09 квітня 2014 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» (набрав чинності 26.04.2014 р.), яким закладено правові механізми, спрямовані на звільнення підприємців від необхідності проходження зайвих та обтяжливих адміністративних процедур.

Вищевказаним Законом скасовано сертифікацію послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки та сертифікації якості зерна; необхідності погодження на ввезення на територію України кожної партії засобів захисту рослин, сертифікатів відповідності сільськогосподарської продукції та сировини рослинного походження щодо вмісту в них залишкової кількості пестицидів, агрохімікатів та важких металів, сертифікатів про дотримання регламентів застосування пестицидів та агрохімікатів; проведення аналітичних досліджень засобів захисту рослин дозволяє усунути надмірне державне регулювання, що направлено на забезпечення прозорих умов для функціонування аграрного ринку, стимулювати інвестиції.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про відсутність сертифікатів якості сільськогосподарської продукції, як підставу для визнання господарських операцій позивача із контрагентами безтоварними.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку податковий орган діяв в порушення чинного національного фіскального законодавства. Відповідно, його податкові повідомлення-рішення, які були складені внаслідок помилкових висновків, згідно з пунктом 1 статті 1 Першого протоколу є незаконними.

Апелянтом не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції і при цьому містять дані, що, зокрема, дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні такої операції. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що придбане у контрагентів насіння соняшникове в подальшому на замовлення контрагентами позивача передавалося ТОВ «Відроження» по договору переробки № 028Д15 від 01.09.2015 р., яке виготовляло з нього олію, яка в свою чергу поставлялася на користь ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД». В подальшому соняшникова олія була реалізована іншим покупцям. Придбана позивачем кукурудза 3 класу врожаю 2015 р. в подальшому реалізована ТОВ «Фоззі-Фуд» на виконання договору поставки від 15.06.2016 р. № 15/06/16/ПОЗ згідно видаткової накладної № 14401 від 22.06.2016 року.

Позивачем як до перевірки, так і до суду надано первинні документи у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, на підтвердження фактичного отримання товарів від контрагентів, тобто позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, однак апелянтом при винесені спірних податкових повідомлень-рішень зазначене не було прийнято до уваги.

Оскільки відсутні докази на підтвердження обставин, на які посилається апелянт, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження господарських операцій між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та ТОВ «ФОРВАРД-АВТО15», ТОВ «ФЕРКО», ТОВ «ЕКОФРУТ-ТРЕЙД», ПП «САФІНГ ПОСТАЧ», ПП «ФІНТЕР УКРАЇНА», ТОВ «СВ-ІНТЕРТОРГ», ТОВ «АЩАН БІЛИЧІ», суд вважає безпідставним висновок відповідача, викладений в акті перевірки №1986/15-54-14-01/19349403 від 22.06.2016 року. Відтак, скасуванню підлягають і податкові повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.07.2016 року № та №.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 02.02.2017 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян