Справа № 358/1462/16-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 358/1462/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Корбут В.М.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови неправомірною та про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року позов залишено без розгляду.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати ухвалу, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено конституційне право на судовий захист.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.10.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення нарахування та виплати належних йому державних пенсій як інваліду-ліквідатору ЧАЕС у відповідності до Конституції України, на що 13.10.2016 отримав відмову у задоволені його заяви.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним порушення з боку відповідача по відношенню до нього вимог статей 22 та 46 Конституції України, якими відповідач відповідно до п.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, зобов'язаний керуватися у своїй діяльності, а також підпунктів 7 та 8 пункту 4 цього Положення, згідно яких відповідач призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, для чого забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок державного бюджету України;

- зобов'язати відповідача негайно поновити його права отримувати державні пенсії як інваліду-ліквідатору ЧАЕС 2 групи у розмірі 8,75 мінімальних пенсій за віком, для чого зобов'язати негайно здійснити відповідний перерахунок та забезпечити своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату цих пенсій за рахунок державного бюджету України; допустити негайне виконання судового рішення в цілому та розглянути його позов в скороченому провадженні.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

За змістом ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісяця, то про порушення свого права позивач, дійсно, мав дізнатись, отримуючи пенсію у меншому розмірі, однак у визначений процесуальним законом строк до суду не звернувся.

Частиною 1 ст. 100 КАС встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КАС позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Проте, апеляційний суд звертає увагу на те, що заявляючи позовні вимоги, позивач не вказав період, за який просить здійснити перерахунок пенсії, тому, на думку колегії суддів, такий позов має бути розглянуто у межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, а суд, приймаючи рішення по суті спору, повинен перевірити обґрунтованість позовних вимог саме за цей шестимісячний період.

Тобто, враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 24.10.2016, то висновок суду першої інстанції про необхідність залишення без розгляду позовних вимог за період до 24.04.2016 є правильним. Проте, оскаржуване рішення суду в частині позовних вимог з 25.04.2016 підлягає скасуванню із направленням справи у цій частині на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Апеляційний суд наголошує на тому, що позивача не було позбавлено права звернутися до суду за захистом порушеного, на його думку, права починаючи з 2011 року у встановлений процесуальним законом строк. Окрім того, позивач скористався таким правом звернення до суду. Так, постановою Богуставського районного суду Київської області від 09.09.2011 у справі № 2-а-8543/11 його позов було задоволено.

Окрім того, на думку апеляційного суду, встановлення у законі обмежень строку звернення до суду за захистом своїх прав не можна вважати порушенням ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення позовних вимог за період з 25.04.2016 необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року, а справу направити на продовження розгляду в частині позовних вимог за період з 25.04.2016.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції в частині позовних вимог за період з 25 квітня 2016 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.