Справа № 815/6463/16
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6463/16
У Х В А Л А

26 січня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся 28.11.2016 р. до Одеського окружного адміністративного суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ від 11.04.2016 р. № 184 о/с в частині його звільнення; поновити його на посаді поліцейського Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області з 11.04.2016 р.; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Разом із позовом ОСОБА_1 надано письмове клопотання про поновлення строку для звернення за судовим захистом із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 14.11.2016 р. він помилково звернувся за судовим захистом до Приморського районного суду м. Одеси, в результаті чого ухвалою від 15.11.2016 р. його позовну заяву було повернуто та роз'яснено, що вирішення цього спору має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства Одеським окружним адміністративним судом. Позивач просить врахувати прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник вищезазначене клопотання підтримали та просили задовольнити, додаткового пояснивши, що із оскаржуваним наказом ОСОБА_1 ознайомився лише в жовтні 2016 р., після чого помилково звернувся за судовим захистом до Приморського районного суду м. Одеси, який повернув йому позов, роз'яснивши порядок вирішення спору Одеським окружним адміністративним судом.

Представник Головного управління Національної поліції України проти задоволення клопотання заперечував, зважаючи на пропущення позивачем встановленого ст.99 КАС України спеціального місячного строку на звернення до суду із даними вимогами.

Вислухавши думки позивача, його представника, представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваним наказом від 11.04.2016 р. № 184 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» - через службову невідповідність.

Матеріали справи містять розписку позивача про отримання копії зазначеного наказу та трудової книжки, без зазначення дати такого отримання. При цьому в судовому засіданні позивач пояснив, що отримав копію оскаржуваного наказу у відділі кадрового забезпечення ГУ НП в Одеській області лише у жовтні 2016 р., після чого в межах строків звернення звернувся помилкового до районного суду.

Представник відповідача наполягав на пропущенні строку звернення до суду щодо оскарження наказу від 11.04.2016 р., заявивши клопотання про допит інспектора управління кадрового забезпечення, яка ознайомлювала позивача із даним наказом.

В той же час, допитана в якості свідка старший інспектор ВК УКЗ ГУНП в Одеській області майор поліції Борщенко І.І. не змогла пояснити дату та обставини ознайомлення позивача із наказом про звільнення.

Також судом встановлено, що 14.11.2016 р. ОСОБА_1 помилково звернувся за судовим захистом до Приморського районного суду м. Одеси, в результаті чого ухвалою від 15.11.2016 р. його позовну заяву було повернуто та роз'яснено, що вирішення цього спору має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства Одеським окружним адміністративним судом, куди позивач звернувся 28.11.2016 р.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні від 25 грудня 1997 року № 9-зп Конституційний Суд України визначив, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд також бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів своєчасного ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом, зважаючи на доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку, які заслуговують на увагу, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із даними вимогами поважними.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 160-165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу від 11.04.2016 р. № 184 о/с в частині звільнення ОСОБА_1; поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області з 11.04.2016 р.; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2017 року.

Суддя І.В. Завальнюк