Справа № 823/37/17
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року справа № 823/37/17

м. Черкаси

11 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Трегулова Б.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Мічуріна" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Мічуріна" заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на загальну суму 2 651,85грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за період з 01.10.2016 по 31.12.2016, призначеної відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колишньому працівнику відповідача, що визначений згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, на загальну суму 2 651,85грн. Вказана заборгованість добровільно відповідачем сплачена не була, що спонукало УПФУ в Черкаському районі Черкаської області звернутись до суду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, натомість 20.01.2017 через канцелярію суд подав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності, на підставі наявних в справі матеріалів.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 19611, Черкаська область, Черкаський район, с. Тубільці, вул. Шевченка, 150 в судове засідання повторно не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, представника не направив, заперечення на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач зареєстрований як юридична особа з 29.02.2000 () та є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон № 1788-XII) визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту «а» цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами «б» та «з» зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. (надалі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. №71-VIII «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до ст. 9 Податкового кодексу України. Так із переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Фактично його замінено на єдиний податок четвертої групи. Проте, для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, з 01.01.2015 у сільськогосподарських підприємств виникає обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодуванню підлягають лише витрати, фактично понесені Пенсійним фондом України починаючи з 01.01.2015. Тобто, Пенсійний фонд України не має права вимагати відшкодовувати витрати, понесених ним у минулих роках (до 01.01.2015).

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

Суд також зазначає, що з 01.04.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV), пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тобто, з 01.04.2004 суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до п. «а», «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ та п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (надалі - Інструкція).

Згідно з п.п.6.1. п.6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.п.6.4 п.6 Інструкції).

Підприємства, відповідно до п.п.6.8. п. 6 Інструкції, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладені норми Законів та Інструкції, суд дійшов висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

На обліку в УПФУ в Черкаському районі Черкаської області перебуває 1 особа, яка отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-XII, як колишній працівник відповідача - ОСОБА_1. У відповідності до довідки № 216, що була надана позивачем суд встановив, що ОСОБА_1 в період з 31.05.1988 по 24.01.2000 та з 24.03.2000 по 28.02.2004 працював на підприємстві трактористом-машиністом, був безпосередньо задіяний у виробництві сільськогосподарської продукції, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.12).

Станом на час звернення з позовом до суду заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної вищевказаному пенсіонеру відповідно до пунктів «б» - «з» (список № 2) ст. 13 Закону №1788-XII за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 становить 2 651,85грн. (за жовтень 2016 871,16грн., за листопад 2016 871,16грн та за грудень 2016 909,53грн.), що підтверджується розрахунками суми боргу (а.с.5-6).

УПФУ в Черкаському районі Черкаської області були направлені на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії призначеної зазначеному пенсіонеру за вказаний період (а.с.8-10).

У визначені терміни заборгованість сплачена не була.

Згідно зі ст. 23 Закону №1058-ІV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Таким чином, беручи до уваги те, що заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії призначеної відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону №1788-XII за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на загальну суму 2 651,85грн. відповідач у встановлені законом строки не сплатив, а розрахунки за вказаний період не оскаржив, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Мічуріна" (ідентифікаційний код - 03793403) на користь управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області (ідентифікаційний код - 21366780) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах у відповідності до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону №1788-XII за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 на загальну суму 2 651 (дві тисячі шістсот п'ятдесят одна) грн. 85 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань