Справа № 805/4758/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року справа №805/4758/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., при секретарі судового засіданні Куленко О.Д., за участю представника позива Стельника Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереції апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4758/16-а (головуючий І інстанції Голошивець І. О.) за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Виробниче управління теплофікації" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 35 688,17 грн., -

ВСТАНОВИВ:

5 грудня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області (далі-позивач, апелянт) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Виробниче управління теплофікації" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 35 688,17 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Виробниче управління теплофікації" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 35 688,17 грн. - залишено без руху.

Встановлено позивачу 10 денний строк з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу документу на підтвердження сплати судового збору.

Суд першої інстанції виходив з того, що підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Не погодившись з таким рішенням, позивача подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи та виніс ухвалу з порушення матеріального та процесуального права. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що на підставі положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Крім того, в обґрунтування майнового стану апелянт зазначив, що бюджет Пенсійного фонду на 2016 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2016 року №190 в якому не були закладені кошти для сплати судового збору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та зазначив, що понесення витрат на сплату судового збору не встановлений кошторисом територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Виробниче управління теплофікації" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 35 688,17 грн. Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апелянт просив звільнити його від сплати судового збору на підставі положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Виробниче управління теплофікації" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 35 688,17 грн.,- залишено без руху, а в задоволені клопотання про звільнення було відмовлено.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року), встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Однак, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору, до якого апелянт не входить.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ashingdane проти Сполученого Королівства» рішення від 28 травня 1985 року № 93 п.57).

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, в даному випадку доступ до суду на час звернення позивача до суду був обмежений Законом України "Про судовий збір".

Крім того, стаття 88 КАС України визначає можливість, а не обов'язок звільнення від судових витрат, тому підстав для задоволення заяви про звільнення від сплати судового збору не має.

Апелянт не надав належних доказів щодо відсутності фінансування.

Щодо посилання апелянтом в апеляційній скарзі про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з неможливістю його сплати у зв'язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, оскільки Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік, не передбачені видатки на сплату судового збору суд відхиляє за необґрунтованістю з наступних підстав.

Підвищення Україною ефективності адміністративного процесу, відповідно до вимог положення підпункту «b» пункту 35 Меморандуму про економічну та фінансову політику (між Україною і міжнародним валютним фондом) згідно з узятими зобов'язаннями, забезпечується подвоєння доходів від судового збору, що підтверджується змінами до Закону України «Про судовий збір», які набули чинності від 1 вересня 2015 року.

Зміни до Закону України «Про судовий збір», які призведуть до зменшення надходження державного бюджету від сплати судового збору, будуть наслідком невиконання Україною узятих на себе зобов'язань перед Міжнародним валютним фондом.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 3 ст.9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Аналіз положень Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» свідчить про те, що рівень задоволення загальної потреби судової системи в грошових коштах у 2016 році складає 45 відсотків. При цьому бюджетні призначення на 2016 рік із джерел загального фонду покривають 30 відсотків від потреби. Слід зазначити, що планова сума надходжень від сплати судового збору, яка розрахована на підставі динаміки фактичних надходжень попереднього року, складає 1735,3млн.грн. або 14,7 відсотка від потреби.

Пунктом 2 Прикінцевих положень закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484 -VІІІ зобов'язано КМУ забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, Управлінням Пенсійних фондів України мали бути передбачені на 2016 рік бюджетні призначення на сплату судового збору. Згідно додатку 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» бюджетні призначення Управлінню Пенсійного фонду України за програмою 3507000 передбачені у сумі 144888 млн. грн.

У лютому 2016 року затверджені паспорти бюджетних програм.

З метою передбачення для сплати судового збору, пенсійний орган може здійснити перерозподіл планових показників та встановити бюджетні призначення на зазначені цілі.

Наголошуємо на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

Також колегія суддів зазначає, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір"", якою доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції з приводу того, що обмежене фінансування такої установи не є підставою для звільнення, крім того, апелянт не надав належних доказів щодо відсутності фінансування.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 31 січня 2017 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4758/16-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4758/16-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів після його складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов