Справа № 685/1490/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/1490/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Самойлович А.П.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області та Поляхівського сільського голови Теофіпольського району Хмельницької області Романюка Миколи Дем'яновича про визнання дій щодо скликання і проведення п'ятої сесії Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області сьомого скликання від 25 жовтня 2016 року та розгляду питання про висловлення недовіри і припинення повноважень секретаря Поляхівської сільської ради ОСОБА_2, визнання незаконним та скасування рішення Поляхівської сільської ради від 25 жовтня 2016 року № 2 "Про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради ОСОБА_2", зобов'язання поновити ОСОБА_2 на посаді секретаря Поляхівської сільської ради,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області та Поляхівського сільського голови Теофіпольського району Хмельницької області Романюка Миколи Дем'яновича про визнання дій щодо скликання і проведення п'ятої сесії Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області сьомого скликання від 25 жовтня 2016 року та розгляду питання про висловлення недовіри і припинення повноважень секретаря Поляхівської сільської ради ОСОБА_2, визнання незаконним та скасування рішення Поляхівської сільської ради від 25 жовтня 2016 року № 2 "Про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради ОСОБА_2", зобов'язання поновити ОСОБА_2 на посаді секретаря Поляхівської сільської ради.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Поляхівська сільська рада Теофіпольського району Хмельницької області подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення.

26 січня 2017 року до суду надійшли письмові пояснення (вх.1565/17) від депутатів Поляхівської сільської ради.

31 січня 2017 року до Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. 1653/17) від позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням першої сесії Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області сьомого скликання від 16 листопада 2015 року № 2 ОСОБА_2 була обрана секретарем сільської ради.

На пленарному засіданні п'ятої сесії Поляхівської сільської ради сьомого скликання 25 жовтня 2016 року було прийнято рішення № 2 про дострокове припинення повноважень секретаря Поляхівської сільської ради ОСОБА_2.

Позивач, вважаючи прийняте рішення про дострокеве припинення її повноважень незаконним, звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішення сільської ради про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради було прийнято з порушенням вимог законодавства щодо дострокового припинення повноважень секретаря сільської ради, у зв'язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині, а позивач - поновленню на займаній посаді.

Колегія суддів також погоджується з даними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі - Закон 2493-III) визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду секретаря сільської ради здійснюється шляхом обрання відповідною радою, що визначено ч. 1 ст. 10 Закону 2493-III.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР), секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання про обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради (ч. 5 ст. 50 Закону № 280/97-ВР).

Визначаючись щодо доводів апелянта про відсутність законодавчо визначених умов для дострокового припинення повноважень секретаря сільської ради, колегія суддів вважає за потрібне вказати на наступне.

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону 2493-III на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Судова колегія вважає, що для прийняття рішення про дострокове припинення повноважень секретаря повинні існувати об'єктивні підстави для цього, які передбачені нормами Кодексу законів про працю України або спеціальним законодавством щодо посадових осіб місцевого самоврядування.

Крім того, слід звернути увагу на вимоги Європейської соціальної хартії, обов'язок з дотримання якої Україна взяла на себе відповідно до Закону України від 14 вересня 2006 року №137-V "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)", положень якої не дотримався відповідач.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає. Працюючі жінки у разі материнства мають право на особливий захист. Усі працівники мають право на захист у випадках звільнення. Кожна людина має право на захист від бідності та соціального відчуження (пункти 8, 24, 30 ч. І вказаної Хартії)

Відповідно до ст. 20 ч. ІІ Європейської соціальної хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права на рівні можливості та рівне ставлення у вирішенні питань щодо працевлаштування та професії без дискримінації за ознакою статі Сторони зобов'язуються визнавати це право і вживати відповідних заходів для забезпечення його застосування або для сприяння його застосуванню у таких галузях: а) працевлаштування, захист від звільнення та професійна реінтеграція; b) професійна орієнтація, підготовка, перепідготовка та перекваліфікація; c) умови працевлаштування і праці, включаючи винагороду; d) професійний ріст, включаючи просування по службі.

Статтею 24 ч. ІІ вказаної Хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов'язуються визнати:

a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов'язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби;

b) право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, безпідставними доводи апелянта щодо відсутності законодавчо визначених умов для дострокового припинення повноважень секретаря сільської ради, а відтак дотримання останнім вимог законодавства про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради, оскільки наведеними вище нормами закріплені правові гарантії захисту особи від незаконного звільнення, в той час як апелянтом не доводено наявності обставин для висловлення недовіри позивачу.

Розглядаючи доводи апелянта щодо відсутності необхідності відображати у протоколі сесії ради мотиви для дострокового припинення повноважень секретаря ради, колегія суддів зазначає наступне.

Так як негативне рішення сесії сільської ради тягне за собою правові наслідки для позивача у вигляді дострокового припинення повноважень на відповідній посаді, таке рішення повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали значення для його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Аналогічні положення містяться в Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", де зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з наявного в матеріалах справи протоколу п'ятої сесії сільської ради від 25 жовтня 2016 року не вбачається наявності підстав для дострокового припинення повноважень позивача.

Відсутні будь-які належні докази, які підтверджують неналежне виконання своїх посадових обов'язків ОСОБА_2, що в сукупності призвело до прийняття оскаржуваного рішення про недовіру і в матеріалах справи.

Також, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що суд першої інстанції приймаючи постанову в частині визнання протиправним та скасування рішення Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 25 жовтня 2016 року № 2 в частині дострокового припинення повноважень секретаря Поляхівської сільської ради ОСОБА_2 та поновлення її на зазначеній посаді ніяким чином не втручався у дискрецію (вільний розсуд) діяльності суб'єкта владних повноважень, на що вказує апелянт, з огляду на наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Крім того, у відповідності до положень ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 25 жовтня 2016 року № 2 в частині дострокового припинення повноважень секретаря Поляхівської сільської ради ОСОБА_2 та поновлення її на зазначеній посаді, суд першої інстанції надав свою правову оцінку щодо незаконності прийнятого рішення та не зобов'язував суб'єкта владних повноважень приймати інше рішення, яке б відповідало закону, а керувався вимогами, зокрема, ст. 235 КЗпП України, а тому суд не втрутився у дискреційні повноваження апелянта.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, при цьому, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки доводи апеляційної скарги не підтвердили правомірності винесеного рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції повністю погоджується також з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до чю 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, прийшовши до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального та процесуального права при його винесенні є безпідставними та такими, що не підтверджуються належними доказами та матеріалами справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.