Справа № 2а-5919/10/2570
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5919/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2010 р.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: Скалозуба Ю.О.

ОСОБА_3

при секретарі Григорєвій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу № 2а-5919/10/2570

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в Чернігівській області

про визнання незаконною бездіяльності та стягнення грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2009 позивач (ОСОБА_4І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації України (далі ДПА), Державної податкової адміністрації в Чернігівській області (далі ДПА в Чернігівській області) про визнання незаконною бездіяльність щодо зволікання виплати одноразової грошової допомоги та стягнення одноразової грошової допомоги у сумі 144 471,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2010 № 2а-1516/10/2570 справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Справі присвоєно № 2а-5919/10/2570 та відкрито провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» він має право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції, оскільки відповідно до ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про державну податкову службу» - особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством України для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, і на них поширюється гарантії соціального захисту передбачені ст. 20-23 Закону України «Про міліцію». ДПА та ДПА в Чернігівській області не виплачували одноразову грошову допомогу у сумі 144 471,00 грн., спочатку мотивуючи тим, що виплата буде проведена після укладення договору зі страховою компанією, а потім, що документи направлені до страхової компанії. Таким чином, відповідачі не вжили заходів, залежних від них, для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, що порушує конституційні права позивача.

Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 20.12.2010 представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені у позові та надав додаткові письмові пояснення по справі.

Представники відповідачів проти позову заперечили та просили у задоволенні позову відмовити, пояснивши, що дії відповідачів відповідають вимогам чинного законодавства. При цьому наголосили, що на даний час, чинними нормативно-правовими актами не визначено чітку процедуру виплати одноразової грошової допомоги.

Представники відповідачів, на підтвердження своїх законних дій, зазначили, що залишається незрозумілим, з яких міркувань позивач розрахував суму грошової допомоги, оскільки в позові наведені цифри без належного обґрунтування.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що 26.12.2005 Наказом № 314-о ДПА в Чернігівській області ОСОБА_4 звільнено в запас по п. 64 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР з посади начальника відділу оперативного реагування Управління податкової міліції ДПА в Чернігівській області через хворобу. За висновками медико-соціальної експертної комісії йому була встановлена третя група інвалідності, причина якої повязана із виконанням службових обовязків, згідно довідки МСЕ-ЧНВ від 20.01.2006 № 474098 (а. с. 88,89).

В силу Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податкова міліція діє в складі органів державної податкової служби. Оскільки позивач перебував на службі в податковій міліції ДПА в Чернігівській області, тому органом по нарахуванню та виплаті одноразової грошової допомоги в даному випадку є Державна податкова адміністрація України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст. ст. 20-23 Закону України «Про міліцію».

При цьому Законом України від 03.11.2006 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» ст. 23 Закону України «Про міліцію» було викладено в новій редакції та визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеню працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом міністрів України.

Згідно з Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707, з 01.01.2007 нарахування та виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу виконавчої влади. Назву і текст Порядку та умов після слів "працівник міліції" в усіх відмінках доповнено словами ", податкової міліції"; після слів "орган внутрішніх справ" в усіх відмінках і формах числа доповнено словами ", орган державної податкової служби" у відповідному відмінку і числі згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 № 386.

Зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 визначено, що розмір грошового забезпечення при інвалідності, не повязаною з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у період проходження служби визначається у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Так до 2007 року грошова допомога надавалась у вигляді виплат за державним страхуванням. Порядок та умови страхування працівників міліції були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1991 № 59 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.1992 № 627. Дана постанова затвердила Положення про порядок і умови державного обовязкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів та підрозділів внутрішніх справ України».

Позивач, маючи 3 групу інвалідності, повязану із отриманням травми під час виконання службових обовязків, згідно наведеного Порядку № 627 в травні 2006 року звернувся до ДПА в Чернігівській області, де отримав інформацію про необхідність написати заяву про виплату страхової суми до ОСОБА_1 обласного відділення Відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії «Оранта» (далі ВАТ НАСК «Оранта»). До заяви були надані всі необхідні документи, вказані в постанові Кабінету Міністрів України від 19.11.1992 № 627.

Вказану заяву позивач залишив у ДПА в Чернігівській області для здійснення відміток та направлення до страхової компанії.

Але ні в 2006, ні в 2007 - 2008 роках одноразова грошова допомога виплачена не була. ДПА в Чернігівській області до ОСОБА_1 обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» заяву позивача не передавала. Даний факт підтверджено листом ОСОБА_1 обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» від 17.12.2010 № 03/5-12/1843. (а. с. 148).

На неодноразові звернення позивача до ДПА України та ДПА у Чернігівській області надавались відповіді, що виплата буде проводитись після укладення договору зі страховою компанією. (а. с. 90-95).

Сторонами не заперечується, що позивачем, починаючи із 2006 року виконувався п. 11 та п. 12 Порядку № 349, згідно якого для вирішення питання про виплату страхової суми у випадках передбачених п. 5 цього Порядку, застрахований або його спадкоємець оформляють у відповідному органі державної податкової служби та подають страховику заяву за встановленою формою (додаток № 2), а також пред'являють документ, що засвідчує особу. Крім цього подаються, у разі втрати застрахованим працездатності - копія довідки медико-соціальної експертної комісії про ступінь втрати працездатності, засвідчена в нотаріальному порядку. Органи державної податкової служби зобов'язані надавати за запитами страховика документи про обставини настання страхових подій, необхідні для вирішення питання про виплату страхових сум.

Спростовуючи посилання представника відповідачів на обовязок страхової компанії проводити виплату одноразової грошової допомоги суд зазначає, що ВАТ НАСК «Оранта» та Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ЗАТ «СК «Брокбізнес») не порушували прав позивача, оскільки вони не є розпорядниками державних коштів і не є уповноваженими страховиками. Відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про страхування» страховик не відповідає за зобовязання держави, а держава за зобовязання страховика.

Страхові компанії вибудовують свої взаємовідносини зі страхувальниками, у тому числі: міністерствами та відомствами, працівники яких підлягають державному обовязковому особистому страхуванню, на договірній основі.

Судом установлено, що в 2006 та 2008 роках між страховими компаніями та ДПА України були укладені договори про закупівлю послуг з обовязкового державного особистого страхування посадових осіб органів Державної податкової служби України.

Свої обовязки перерахування ВАТ НАСК «Оранта» коштів для виплати посадовим особам ДПА страхових сум ДПА України припинила у квітні 2006 року. Оскільки на поточний 2006 рік страховий платіж був використаний повністю, а виплати проводилися виключно в межах перерахованих коштів, ВАТ НАСК «Оранта» відповідно до вимог договору припинило прийом документів на виплату страхових сум. Отже, тільки після перерахування ДПА України страхових виплат на рахунок уповноваженого страховика страховик здійснює відповідні виплати.

Крім того встановлено, що 20.06.2008 ДПА України укладено договір № 029-1 про закупівлю послуг з обовязкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби України із ЗАТ «СК «Брокбізнес». (а. с. 91).

При цьому із листа ОСОБА_1 обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» від 17.12.2010 № 03/5-12/1843 вбачається, що документи по виплаті страхової суми ОСОБА_4 після встановлення йому інвалідності (20.01.2006) до ОСОБА_1 обласної дирекції не надходили та кошти для виплати йому страхової суми не перераховувались. Договірні відносини між ВАТ НАСК «Оранта» та ДПА України по страхуванню співробітників, починаючи з 2007 року та в наступні роки відсутні. (а. с. 148).

Така ж інформація попередньо надавалась позивачу ОСОБА_1 обласною дирекцією ВАТ НАСК «Оранта» листом від 06.12.2007 № 03/5-12/3094 та листом від 18.12.2008 № 03/5-12/3571, де було зазначено про отримання позивачем 09.08.1995 за легку травму при виконанні службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки і боротьбі зі злочинністю страхової суми по державному обовязковому особистому страхуванню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.1992 № 627 у розмірі 178,02 грн. І вказано, що інших виплат по державному обовязковому особистому страхуванню працівників ДПА України ОСОБА_4 дирекцією ВАТ НАСК «Оранта» не проводилось. (а. с. 104, 95).

Так, вже в період дії постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707, згідно переліку страхових справ за вих. 1610/10/04-208 від 26.09.2008, які ДПА в Чернігівській області направила до ОСОБА_1 філії ЗАТ «СК «Брокбізнес», ОСОБА_4 зареєстрований під № 13. Однак листом-повідомленням ЗАТ «СК «Брокбізнес» від 14.04.2010 № ЦВ4123/10 згідно доданого до листа реєстру було повернуто страхову справу ОСОБА_4, де вказано дату настання страхової події 25.01.2007 та дату направлення до ДПА в Чернігівській області документів 02.10.2008. (а. с. 149-153).

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів щодо необхідності проводити виплати саме страховою компанією та встановлення відповідальності останньої, оскільки із листа ОСОБА_1 філії ЗАТ «СК «Брокбізнес» від 12.02.2009 № ЦВ86/09 вбачається, що страхова компанія може повернутись до розгляду заяви ОСОБА_4 лише після оплати страхувальником ДПА України страхових платежів. (а. с. 105).

У ст. 3 Конституції України держава визнала, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави в особі її органів, до яких належать і органи судової влади.

Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (ст. 22 Конституції України).

З огляду на спірні правовідносини, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів, що рішенням № 10-рп/2007 від 25.10.2007 Конституційний Суд України дав тлумачення частини четвертої ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» та зазначив, що держава гарантує обов'язкове державне страхування прокурорам незалежно від особливостей статусу їх певних категорій. Названим рішенням КСУ надав оцінку щодо встановлення соціальних гарантій у вигляді обовязкового державного страхування прокурорів, які наділені спеціальним правовим статусом по відношенню до інших категорій державних службовців. Такий висновок суду може бути застосовано також і до працівника податкової міліції, оскільки держава також визнала своїм обовязком встановити додаткові гарантії для належного здійснення такою категорією осіб своїх службових обовязків, зокрема здійснити обовязкове державне страхування.

Суд звертає увагу також на те, що на ДПА України відповідно до законодавства України покладено організаційне забезпечення діяльності органів податкової служби, що становлять заходи фінансового, матеріально-технічного, кадрового, інформаційного та організаційно-технічного характеру та спрямовані на створення умов для повного здійснення покладених на такі органи завдань. Саме на орган державної податкової служби покладено обовязок щодо прийняття заяви від застрахованої особи, надання певних даних страховику, здійснення перерахунку страхових сум на рахунок страховика, як страхувальником, тощо.

Враховуючи викладене, висновок щодо зобовязання ДПА України здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» не суперечить обставинам справи та діючому законодавству України, оскільки відповідачами не надано доказів щодо здійснення в період 2008-2010 років перерахування відповідних сум на рахунок страхової компанії ЗАТ «СК «Брокбізнес» та здійснення будь-яких дій, направлених на соціальних захист постраждалої особи тощо.

Посилання відповідача-1 на відсутність відповідного бюджетного фінансування не може бути прийнято до уваги виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. Тобто ДПА України і ДПА в Чернігівській області, як субєкти публічної влади визнали право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при втраті працездатності у розмірі трирічного грошового забезпечення. Відповідно відповідачі вважаються такими, що діють протиправно, оскільки вони відступили від виконання покладених на них від імені держави зобовязань.

Для поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати незаконною бездіяльність Державної податкової адміністрації України та Державної податкової адміністрації в Чернігівській області щодо зволікання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4.

Щодо вимоги про стягнення одноразової грошової допомоги у звязку із отриманою інвалідністю, то її розмір виходячи з грошового забезпечення за останньою посадою визначений позивачем в розмірі 144 471,00 грн. згідно грошового атестату. (4 018,03 грн. х 36 (трирічне грошове забезпечення) = 144 649,08 грн. 178,02 грн. (одержана страхова сума 1995 року) = 144 471,06 грн.).

Представниками відповідачів не заперечується настання інвалідності, повязаної саме з проходженням позивачем служби в податковій міліції ДПА в Чернігівській області, однак надається при цьому довідка про грошове забезпечення від 25.09.2008 із визначенням загальної щомісячної суми у розмірі 3 041,65 грн., де, як встановлено із пояснень представника відповідачів, не враховані всі суми пенсійних надбавок та премій. (а. с. 163).

Відповідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України - суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи встановлену бездіяльність відповідачів та враховуючи порядок застосування нормативно-правових актів в часі, оскільки субєкт владних повноважень при виконанні владних управлінських функцій повинен керуватись чинним законодавством, і для захисту права позивача та для визначенням сум, які підлягають включенню для розрахунку одноразової грошової допомоги, суд прийшов до висновку про необхідність застосування постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707, чинної на момент встановлення судом зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дію: нарахувати та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу.

За врахування встановленого суд визнав необхідним зобовязати Державну податкову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у розмірі трирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції».

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Державної податкової адміністрації України та Державної податкової адміністрації в Чернігівській області щодо зволікання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4.

Зобовязати Державну податкову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у розмірі трирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції».

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча суддя Л.О.Житняк

Судді: Ю.О.Скалозуб

ОСОБА_3