Справа № 760/19159/16-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-230/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, Інспектора 8 роти 2-го батальону управління патрульної поліції в м. Києві молодшого лейтенанта поліції Землянського Михайла Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії інспектора 8 роти 2-го батальону управління патрульної поліції в м. Києві молодшого лейтенанта поліції Землянського Михайла Анатолійовича та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №305452 від 07.11.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 07.11.2016 року відносно нього інспектором 8 роти 2-го батальону управління патрульної поліції в м. Києві молодшим лейтенантом поліції Землянським М.А. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії АР №305452.

Відповідно до змісту вказаної постанови 07.11.2016 року о 17 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Г.Кірпи ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР, тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак позивач винесену інспектором постанову вважає незаконною та такою, що суперечить нормам діючого законодавства і порушує його права, зазначаючи, що ним не було порушено вимогу п. 3.34 ПДР, а постанова була складена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав та обставин, викладених у ньому, та просив задовольнити, зазначив, що дійсно транспортний засіб був припаркований в зоні дії знаку 3.34 ПДР, проте вказаним автомобілем він не керував.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка, пояснив, що автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований в зоні дії знаку 3.34 ПДР. Позивач перебував за кермом транспортного засобу. Підійшовши до автомобіля інспектор відразу представився, роз`яснив права, заяв чи будь-яких клопотань від ОСОБА_1 не надходило. Постанова булла складена з дотриманням вимог законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, та заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 року о 17 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Г.Кірпи ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР, тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою інспектора 8 роти 2-го батальону управління патрульної поліції в м. Києві молодшого лейтенанта поліції Землянського Михайла Анатолійовича від 07.11.2016 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно вимог п. 3.34 ПДР забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових i службових осіб, інших суб`єктів при здiйсненнi ними владних управлiнських функцiй на основi законодавства, в тому числi на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адмiнiстративних справ.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ч.2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається , в тому числі, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги правил дорожнього руху, зокрема п. 3.34 ПДР, отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1ст.122 КУпАП

За таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому його дії по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та задоволенню непідлягає.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, Інспектора 8 роти 2-го батальону управління патрульної поліції в м. Києві молодшого лейтенанта поліції Землянського Михайла Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: С.І. Кушнір