Справа № 712/14583/16-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/160/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4-ої роти БУПП України в м. Черкаси, лейтенанта поліції Краснокутського Івана Васильовича, третя особа: Управління роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 4-ої роти БУПП України в м. Черкаси, лейтенанта поліції Краснокутського Івана Васильовича, третя особа: Управління роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 17 грудня 201 року він, близько 15-00 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по дорозі з круговим рухом з вул. Руставі до вул. 30 років Перемоги, де був зупинений інспектором 4-ої роти БУПП України в м. Черкаси, лейтенантом поліції Краснокутським Іваном Васильовичем. Незрозуміло відрекомендувавшись, інспектор звинуватив його в тому що він не увімкнув правий покажчик повороту з'їжджаючи з кільця яке являється головною дорогою, чим порушив п. 9.2Б ПДР України і просив пред'явити документи, після чого інспектор склав постанову серії ПС 3 № 031020 від 17.12.206 року про адміністративне правопорушення.

Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та підлягає скасуванню.

Просить суд визнати дії інспектора 4-ої роти БУПП України в м. Черкаси, лейтенанта поліції Краснокутського І.В. щодо складання постанови серії ПС 3 № 03102 від 17.12.206 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП незаконним. Визнати постанову серії ПС № 031020 від 17.12.206 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Краснокутський І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд в позові відмовити, надав суду заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; у урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 031020 від 17.12.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. А тому не заслуговують на увагу суду посилання позивача, що фіксація має вестись лише засобами фото- і кінозйомки, відеозапису працюючими в автоматичному режимі.

Згідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи і матеріали (ст. 71 КАС України).

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС3 № 31020 від 17.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VW Passat державний номер НОМЕР_1 17.12.2016 року о 15-00 год. м. Черкаси по перехресті з круговим рухом вул.. 30 років Перемоги, 62 при виїзді з кільця не увімкнув правий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП

В судовому засіданні відповідач Краснокутський І.В. пояснював, що 17.12.2016 року близько 15 години позивач, рухаючись в місті Черкаси на перехресті (вулиці Руставі та 30 років Перемоги) з круговим рухом на автомобілі НОМЕР_1 при повороті праворуч не подав сигнал світовим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. б) Правил дорожнього руху.

У зв'язку зі скоєними правопорушеннями, та у відповідності до вимог п. 1ч. 1,п. 2 ст. 35, п. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» вищезазначений транспортний засіб був ним зупинений, позивач був проінформований про причину зупинки, були перевірені посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на нього.

В подальшому позивачу було роз'яснено, що порушені ним вимоги ПДР є адміністративним правопорушенням, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, роз'яснено права та обов'язки особи яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП. У зв'язку з тим, що від позивача не надходило клопотань щодо перенесення розгляду справи, надання правової допомоги, з урахуванням вимог ст. 33, 258 КУпАП справу було розглянуто, відповідно до вимог ст. 283, 285 КУпАП винесено та оголошено постанову, а її копія вручена позивачу.

Також позивачу було роз'яснено зміст ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП щодо оскарження винесеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, та зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП, щодо строків і порядку виконання постанови про накладення штрафу.

Ним, також було повідомлено позивачу, що факт скоєння правопорушення було виявлено безпосередньо відповідно до п. З ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» (вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 17.12.2016 року під час несіння служби о 15-00 год. ними було виявлено, що ОСОБА_1, рухаючись в місті Черкаси на перехресті (вулиці Руставі та 30 років Перемоги) з круговим рухом на автомобілі НОМЕР_1 при повороті праворуч не подав сигнал світовим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. б) Правил дорожнього руху.

У зв'язку зі скоєними правопорушеннями, та у відповідності до вимог п. 1ч. 1,п. 2 ст. 35, п. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» вищезазначений транспортний засіб був ним зупинений, позивач був проінформований про причину зупинки, були перевірені посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на нього.

В подальшому позивачу було роз'яснено, що порушені ним вимоги ПДР є адміністративним правопорушенням, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, роз'яснено права та обов'язки особи яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП. У зв'язку з тим, що від позивача не надходило клопотань щодо перенесення розгляду справи, надання правової допомоги, з урахуванням вимог ст. 33, 258 КУпАП справу було розглянуто, відповідно до вимог ст. 283, 285 КУпАП винесено та оголошено постанову, а її копія вручена позивачу.

Крім того, в процесі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення правопорушник ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що зафіксовано нагрудною камерою напарника ОСОБА_4

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_4, з якого вбачається, що позивача було зупинено поліцейськими, якими повідомлено йому про вчинення ним адміністративного правопорушення, також йому були роз'яснені права, на що позивач почав вести себе вкрай негативно та зневажливо по відношенню до поліцейських. В ході розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 було визнано факт вчинення адміністративного правопорушення, що зафіксовано поліцейським Краснокутським І.В. нагрудною камерою та записано на диск, який приєднаний до матеріалів справи.

За таких обставин, поясненням позивача, які надані в судовому засіданні, суд дає критичну оцінку і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу, то відповідно до ч.3 ст.258 КУпАП працівник патрульної поліції має на це право. Ця норма не суперечить ст.276 КУпАП щодо розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, оскільки як зазначено в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, місце зупинки транспортного засобу знаходилось в м. Черкаси, інспектор поліції має повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП вчинені в місці, на яке поширюється його юрисдикція, оскільки місцезнаходженням Управління патрульної поліції м. Черкаси, в аспекті адміністративно-територіальних одиниць, є місто Черкаси.

Відповідно ч. 1 ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 279 КпАП України посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі участі в розгляді справи прокурора заслуховується його висновок.

За правилами ст. 280 КпАП України посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 276 КпАП України Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

В своєму рішенні Конституційний суд України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», що ст. 258 КУпАП встановлено порядок скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, а також в даній статті визначено, що адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення, тому можна зробити висновок, що норми встановленні ст. 258 КУпАП є спеціальними нормами і в частині накладення стягнення на місці вчинення правопорушення вступають в колізію з загальними нормами ст. 276 КУпАП щодо місця розгляду справи (місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення). За загальним правилом при розбіжності між загальними і спеціальними нормами перевага надається спеціальним нормам, тому при накладенні стягнення на місці вчинення правопорушення відповідач вірно керувався нормами прямої дії ст. 258 КУпАП.

Також, відповідно п. 2.3 вищезазначеного Рішення Конституційного суду України, - у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, Конституційний суд на час засідання та прийняття рішення 26.05.2015 року дійшов до висновку та чітко визнав, що за певним переліком адміністративних правопорушень, передбачених ст. 258 КУпАП (в редакції, яка діяла на той час) існує скорочене провадження, яке не передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення, а адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення та перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Пунктом 38 Розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року № 596- VIII, який прийнято після винесення вищезазначеного рішення Конституційним судом України, внесено зміни до ст. 258 КУпАП після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Даними змінами було розширено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких відбувається за скороченим провадженням та адміністративне стягнення за якими накладається саме на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження органу.

Відповідно п. 1 Розділу 3 Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. З Розділу 3 Наказу, - постанова у справі про адміністративні правопорушення (серед яких і правопорушення яке вчинено позивачем), виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Із зазначеного слідує, що позивач не врахувавши даних норм законодавства, невірно здійснивши тлумачення норм права, помилково дійшов до висновку про те, що справа про інкриміноване йому адміністративне правопорушення повинна була розглядатися відповідно вимог ст. 276 КУпАП за місцем вчинення правопорушення (місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення).

Також, після внесення останніх змін до ст. 258 КУпАП офіційне тлумачення Конституційним судом України до даної статті не здійснювалося.

Зазначені в позовній заяві відомості про те, що відповідач позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП не відповідає дійсності, оскільки при розгляді справи будь-яких письмових чи усних клопотань від позивача, щодо перенесення розгляду справи чи скористатися іншими правами, визначених законодавством, не надходило.

Також твердження позивача про те, що відповідачем було проігноровано вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до даної статті при накладенні стягнення за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суд зазначає, що в оскаржуваній постанові наявний підпис позивача щодо роз'яснення йому положень ст.ст.307, 308 КУпАП, прав, передбачених статтею 268 КУпАП, а також права, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП

За таких обставин суд вважає, що викладені в позові обставини про необґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, тому позов слід залишити без задоволення за безпідставністю, а постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 268, 276, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 8-11, 70 ,71, 86, 99, 100, 159, 163, 167, 179-1 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до інспектора 4-щї роти БУПП України в м. Черкаси, лейтенанта поліції Краснокутського Івана Васильовича, третя особа: Управління роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: