Справа № 686/16326/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/16326/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання незаконною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання незаконною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення.

Ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та керуючись положеннями ст. 183-2 КАС України, призначено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ухвал Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року представнику управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому було поновлено строк звернення до суду з апеляційною скаргою, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження на 10 листопада 2016 року.

Крім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 листопада 2016 року задоволено клопотання представника відповідача про розгляд даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства.

17 листопада 2016 року від представника відповідача надійшло клопотання (вх.13917/16) про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом України питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо відповідності положень ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ статті 22 Конституції України.

Ухвалою суду від 17 листопада 2016 року провадження у справі зупинено.

21 грудня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання (вх. 16135/16) від відповідача про закриття провадження у справі у зв'язку зі смертю позивача. Разом з клопотанням відповідачем надана копія свідоцтва про смерт серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2016 року.

Ухвалою суду від 09 січня 2016 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду.

Справа призначалася в режимі відеоконференції. Однак, у зв'язку з виникненням проблеми із технічним забезпеченням розгляду справи, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши та надавши правову оцінку всім наявним доказам по справі, а також розглянувши матеріали апеляційних скарг та клопотання відповідача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по даній справі закрити, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу призначено пенсію за вислугою років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з березня 2002 року в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

01 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії в розмірі 90% та у відповідності до довідки прокуратури Хмельницької області № 18-357 вих-16 від 01.08.2016 без обмеження максимального розміру пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 10.08.2016 № 413/Я-12 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з 01.12.2015 та зазначено, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", а тому з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України "Про прокуратуру" не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, перерахунок пенсії позивачу повинен був бути здійснений відповідачем на підставі документів пенсійної справи та довідки про заробітну плату від 01 серпня 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон № 1789-ХІІ).

Частиною 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до частини вісімнадцятої ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Нова редакція вказаної норми визначає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії попередня редакція ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ втратила чинність.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року, передбачено, що у разі неприйнятті до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрі України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01.06.2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, то з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-ХІІ.

Колегія суддів зауважує, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

На підставі вищевказаного, судом першої інстанції помилково визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки Кабінетом Міністрів України не передбачено підстав, порядку реалізації та обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії ОСОБА_2, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо протиправності дій відповідача, у зв'язку з чим неправомірно задовольнив позовні вимоги.

Разом з цим, 21 грудня 2017 року до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі (вх. 16135/16) від відповідача.

Як вбачається з доданого до клопотання свідоцтва про смерть, виданого Хмельницьким міським відділом державної рестрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Статтею 203 КАС України визначені підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, але настала смерть позивача у справі по вирішенню спірних правовідносин, які не допускають правонаступництва, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2016 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання незаконною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання до вчинення дій закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляд справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.