Справа № 579/2/17-а
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/2/17-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2017 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Моргун О.В.,

з участю секретаря Сірої С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві та інспектора поліції 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Булаха Віталія Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м.Києві та інспектора поліції 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Булаха Віталія Сергійовича (далі інспектор Булах В.С.) про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія АР №279437 від 28 грудня 2016 року за ч.1 ст.122 КУпАП до штрафу 425 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектор Булах В.С. зупинив його 28.12.2016 року о 2 год. за адресою проспект Перемоги, 96 та звинуватив його в тому, що він нібито не користується поворотниками та має несправність світлових приборів. 28 грудня 2016 року о 2 год. 10 хв. за тією ж адресою на місці зупинки транспортного засобу у патрульному автомобілі інспектор Булах В.С. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу розміром 425 грн.

Вважає, що інспектор Булах В.С. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. При цьому відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, і порушив вимоги ст.278, 279 КУпАП.

Враховуючи викладене просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 4-го батальйону УПП в м.Києві Булаха В.С. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього (ОСОБА_1.) на місці зупинки транспортного засобу 28.12.2016 року за адресою проспект Перемоги, 96 м.Києва і скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4-го батальйону УПП в м.Києві Булаха В.С. АР №279437 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився,надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю (а.с.16).

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову і матеріали справи про адміністративне правопорушення не надали.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №279437 від 28 грудня 2016 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за те, що він 28 грудня 2016 року о 2 год. 00 хв. на проспекті Перемоги, керуючи транспортним засобом марки Opel, номерний знак НОМЕР_1, не користувався поворотниками при неодноразовій зміні руху та мав несправність світлових приборів в темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та встанволена відповідальсть у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Інспектор поліції 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Булах Віталій Сергійович розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 28 грудня 2016 року в м.Києві, Шевченківський район, проспект Перемоги, 96 і керуючись положенням статей 33 та 284 КУпАП постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., що не відповідає змісту ч.1 ст.122 КУпАП, завданням ст.1 КУпАП та не забезпечує законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок (тягар) доказування в адміністративному судочинстві покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідачами по справі в судове засідання не були надані докази правомірності дій інспектора патрульної поліції Булаха В.С. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 і законності його постанови серії АР №279437 від 28 грудня 2016 року, винесеної за результатами розгляду вказаної справи.

Відповідачем будь-які докази, як того вимагає ст.251 КУпАП, по справі в судове засідання не були надані щодо не користування поворотниками при неодноразовій зміні руху та несправності світлових приборів в темну пору доби ОСОБА_1 під час керування 28 грудня 2016 року о 2 год. 00 хв. на проспекті Перемоги транспортним засобом марки Opel, номерний знак НОМЕР_1.

Згідно ст.ст.251, 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП в матеріалах справи відсутній і суду не наданий.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст.122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, суд вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №279437 від 28 грудня 2016 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Окремо, суд звертає увагу на те, що за змістом ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що інспектором було неуважно складено оскаржувану постанову, оскільки у ній відсутній запис про місце вчинення адміністративного правопорушення, інспектор Булах В.С. обмежився лише вулицею Перемоги, не зазначивши при цьому в якомі місті вулиця знаходиться.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та необґрунтованою постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №279437 від 28 грудня 2016 року.

Суд не знаходить підстав для визнання неправомірними дій Управління патрульної поліції в м.Києві як такими, що грубо та умисно порушують встановлений порядок при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №279437 від 28 грудня 2016 року до якого позивається ОСОБА_1 і в цій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Згідно ст.293 КУпАП орган посадова особа при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає в тому числі одне з рішень - скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст.122, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.2, 4, 11, 71, 94, 160-163, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора поліції 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Булаха Віталія Сергійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанову інспектора поліції 4 батальйону Управління національної поліції в м.Києві Булаха Віталія Сергійовича від 28 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, справу надіслати на новий розгляд.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з поданням її копії до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений 1 лютого 2017 року.

Суддя: О. В. Моргун