Справа № 812/729/15
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Басова Н.М.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року справа №812/729/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Казначеєва Е.Г., Ханової Р.Ф.,

при секретареві судового засідання Томах О.О.,

з участю представника третьої особи Калініченко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі №812/729/15 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька (далі - УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому з урахуванням заяв про зміну розміру позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі;

- стягнути з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька 3860,06 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати;

- стягнути з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 30040,24 грн.;

- стягнути з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька моральну шкоду в сумі 4000 грн. (а.с. 2-5, 61-63,85-87).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року зазначений позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_3;

стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька на користь ОСОБА_3 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3860,06грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94грн. з урахуванням належних відрахувань.

постанову в частині стягнення на користь ОСОБА_3 з УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48грн. з урахуванням належних відрахувань допущено до негайного виконання. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 137-140).

Третя особа не погодилась з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, подала апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просила скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що Законом України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» від 13.01.2015 року №85-VIII, передбачені умови погашення заборгованості по заробітній платі громадянам, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. Зокрема, частиною третьою зазначеного Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у місячний термін з дня опублікування Закону№85-VIII розробити порядок погашення заборгованості із виплат заробітної плати, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції. Станом на день ухвалення оскарженої постанови судом першої інстанції відповідний порядок не розроблений. Крім того, відсутні будь-які документи, що підтверджують наявність у відповідача заборгованості з заробітної плати перед позивачем (а.с.157-161).

Представник третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника третьої особи, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_3 з 01.08.2007 року до 21.10.2014 року працював на посадах головного спеціаліста - юрисконсульта юридичного відділу та начальника юридичного відділу УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а. с. 13-14).

З розрахункового листа за листопад 2014р. встановлено, що борг УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька перед ОСОБА_3 при звільненні складає 3860,05 грн. (а.с. 15)

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації від 23.06.2015р. позивач взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (а.с.17).

Наказом ГУ ПФУ в Донецькій області від 18.05.2015 року №66 внесено зміни та доповнення до Плану переміщення територіальних управлінь, затвердженого наказом головного управління від 13.11.2014 року №178 «Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №595» та викладено його в новій редакції з додатком. Відповідно до пункту 1 Додатку до вищезазначеного наказу УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька тимчасово розміщено на базі УПФУ в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.32, 93-103).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Справа розглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідач оскаржив рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість з заробітної плати у розмірі 3860,06 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 55145,94 грн. В решті вирішення позовних вимог постанова суду не оскаржена.

Згідно статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За приписами ст.4 Закону №108/95-ВР джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Частиною 1 ст.113 Кодексу законів про працю України встановлено, що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Згідно статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України визначені строки розрахунку при звільненні. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджена наявність заборгованості з заробітної плати позивача при звільненні в сумі 3860,06 грн., зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання третьої особи, що невиплата позивачеві заборгованості з заробітної плати сталася у зв'язку з неприйняттям Кабінетом Міністрів України порядку погашення заборгованості з виплат заробітної плати, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції на виконання вимог Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» від 13.01.2015 року №85-VIII, виходячи з наступного. Спірні правовідносини виникли в жовтні 2014 року при звільненні позивача за угодою сторін (21.10.2014р.), а Закон №85-VIII набрав чинності з 07.02.2015 року, тобто на момент виникнення спору зазначеного Закону не існувало. Колегія суддів вважає, що положення Закону №85-VIII щодо виплати заборгованості по заробітній платі в строк до 31 грудня 2015 року, в даному випадку, потрібно враховувати при виконанні рішення суду про стягнення цієї заборгованості.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення з УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька заборгованості з заробітної плати у сумі 3860,06 грн., не приймаючи при цьому доводи третьої особи щодо можливо неправильного розрахунку заборгованості по заробітній платі з огляду перебування позивача на лікарняному серпні, вересні, жовтні 2014 року, оскільки представник третьої особи не надав іншого розрахунку заборгованості по заробітній платі та не надав будь-яких доказів, що заробітна плата позивача за спірний період може бути меншою ніж обрахував суд першої інстанції.

При вирішенні розміру середнього заробітку за період затримки розрахунку, колегія суддів погоджує розрахунок суду першої інстанції, виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок №100) .

Відповідно до абз.3,4 п.2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Колегія суддів зазначає, що позивач з 31.07.2014р. до 10.10.2014р. перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька про середню заробітну плату від 27.10.2014 №11028/04, (а.с.16). А тому розрахунок середньомісячної та середньоденної заробітна плата обчислюється, виходячи з абзацу 4 пункту 2 Порядку №100.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, зокрема, не враховуються виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звільнений у жовтні 2014 року, протягом серпня - вересня 2014 року перебував на лікарняному, враховуючи вищенаведені норми, при розрахунку середньої заробітної плати слід застосовувати показники заробітної плати у червні та липні 2014 року.

Відповідно до довідки УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецька про середню заробітну плату від 27.10.2014р. №11028/04 позивачу нарахована заробітна плата у червні 2014 року - 2891,50 грн., у липні 2014 року - 6227,46 грн. (а.с.16). Враховуючи вказані суми, середньомісячна заробітна плата позивача становить 4559,48 грн. ((6227,46 грн. + 2891,50 грн.) : 2 місяці = 4 559,48 грн.); середньоденна - 217,11 грн.( (6227,46 грн. + 2891,50 грн.) : 42 робочі дні за ці два місяці = 217,11 грн.).

Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України від 04.09.2013 року №9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» та від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» тривалість періоду затримки розрахунку по день постановлення судового рішення складає 254 робочих днів (з 21.10.2014 по 26.10.2015), відповідно розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 55145,94 грн. (217,11 грн. * 254 робочі дня = 55145,94 грн.). Третьою особою не наведені підстави, за яких розрахунок суду є неправильним.

Отже, спір за суттю вирішений вірно, доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судом апеляційної інстанції переглянуто судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В повному обсязі ухвала складена 1 лютого 2017 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі №812/729/15 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості, моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Р.Ф. Ханова