Справа № 461/4489/16-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Справа № 876/246/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу департаменту містобудування Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року по справі за позовом громадської організації «Розвиток Громади» до департаменту містобудування Львівської міської ради, комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання протиправним та скасування в частині наказу,-

В С Т А Н О В И В :

громадська організація «Розвиток Громади» звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до департаменту містобудування Львівської міської ради, комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ департаменту містобудування Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно встановлених вивісок» № 3 від 21.01.2016 року в частині демонтажу вивіски громадської організації «Розвиток Громади» та зобов'язати комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» повернути належну на праві власності демонтовану вивіску.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним і скасовано наказ департаменту містобудування Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно встановлених вивісок» №3 від 21.01.2016 року в частині демонтажу вивіски громадської організації «Розвиток Громади» за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 7. Зобов'язано комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» повернути громадській організації «Розвиток Громади» належну на праві власності демонтовану вивіску за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 7.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції департамент містобудування Львівської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пункту 7.1. Порядку встановлення вивісок у м. Львові (затверджено рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.07.2011 року № 692) підставою для виготовлення та встановлення вивіски у межах історичного ареалу м. Львова є проект вивіски, погоджений у встановленому порядку з управлінням охорони історичного середовища та представником власника будівлі (споруди) - управлінням архітектури департаменту містобудування, який відповідає за архітектурно-художній вигляд фасадів будівель, що перебувають у комунальній власності.

Межі зони історичного ареалу визначено рішенням виконавчого комітету від 05.07.2013 року № 536 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 22.07.2011 року» № 692 та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.12.2005 року» № 1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови м. Львова».

Відповідно до вказаних рішень виконавчого комітету Львівської міської ради територія пр. Шевченка у м. Львові належить до зони історичного ареалу м. Львова. Відтак, розміщення вивісок повинно було відбуватись згідно із положеннями закріпленими у рішенні виконавчого комітету від 22.07.2011 року № 692 «Про затвердження Порядку встановлення вивісок у м. Львові».

Частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Пунктом 3 статті 73 вказаного закону передбачено, що місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Апелянт зазначає, що посилання позивача на невідповідність рішення виконавчого комітету від 22.07.2011 року № 692 «Про. затвердження Порядку встановлення вивісок у м. Львові» положенням чинного законодавства України не може бути підставою для скасування наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.01.2016 року № 3, оскільки предметом розгляду вказаної справи не визначено вказане рішення виконавчого комітету Львівської міської ради. На момент видачі наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.01.2016 року № 3 рішення виконавчого комітету від 22.07.2011 року № 692 у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було обов'язковим для виконання всіма розташованими на території м. Львова органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на території м. Львова.

Приписами п. 12 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що до повноважень органів охорони культурної спадщини місцевого самоврядування належить забезпечення в установленому законодавством порядку виготовлення, встановлення та утримання охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам'ятках або в межах їх територій, популяризація справи охорони культурної спадщини на відповідній території. Статтею 6.1. цього Закону визначено порядок надання дозволів, погоджень і висновків органами охорони культурної спадщини. Так, дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 ст. 3 Закону встановлено, що розпорядження, дозволи, приписи, постанови органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

В центральній частині м. Львова знаходиться історичний ареал міста, який включено до списку історичних населених місць України, а також до Списку світової спадщини ЮНЕСКО, у зв'язку з чим органи місцевого самоврядування зобов'язані забезпечувати збереження історичних та культурних пам'яток.

Статтею 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено заборону змінювати призначення пам'ятки, робити написи та позначки на ній без дозволу відповідного органу культурної спадщини.

Відповідності до ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема, відносяться, пам'ятки культурної та історичної спадщини.

Згідно з положеннями п. 5 ст. 16 цього Закону, на об'єктах благоустрою забороняється, серед іншого, самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Тобто, цей перелік не є вичерпним, а суб'єкти у сфері благоустрою мають право визначати додаткові об'єкти, які забороняється самовільно влаштовувати на пам'ятках культурної та історичної спадщини.

Статтею 20 Закону визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Відтак з огляду на положення Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також з урахуванням рішення виконавчого комітету від 22.07.2011 року № 692 «Про затвердження Порядку встановлення вивісок у м.Львові» для розміщення вивіски в межах історичного ареалу м.Львова необхідним було отримання відповідного дозволу.

15.12.2015 року управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради громадській організації «Розвиток Громади» було адресовано вимогу № 23/Р-3-3239 Відповідно до вказаної вимоги у зв'язку із самовільним встановленням вивіски на зовнішній поверхні будинку № 7 на пр. Т.Шевченка пропонувалось в термін до 30.12.2015 року подати в КП «Адміністративно-технічне управління» погоджений проект встановлення вивіски, а в разі відсутності такого проекту - в цей же термін розробити його з врахуванням вимог Порядку встановлення вивісок у м.Львові і подати на погодження або демонтувати вивіску. Вимогу скеровано рекомендованим листом ГО «Розвиток Громади» 15.12.2015 року.

Про видачу наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.01.2016 року № 3 громадську організацію «Розвиток Громади» повідомлено КП «Адміністративно-технічне управління»: 02.02.2016 року на адресу Громадської організації «Розвиток Громади» було скеровано попередження від 01.02.2016 року № 2410-08-829.

Згідно із попередженням від 01.02.2016 року № 2410-08-829 ГО «Розвиток Громади» повідомлено про те, що згідно Наказу № 3 від 21.01.2016 року департамент містобудування Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно встановлених вивісок» та у зв'язку із невиконання вимоги № 23/Р-3-3239 від 15.12.2015 року вивіска за адресою: просп.Шевченка, 7 у м.Львові підлягає демонтажу у зв'язку із незаконним встановленням.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що департаментом містобудування Львівської міської ради прийнято наказ «Про демонтаж самовільно встановлено встановлених вивісок» № 3 від 21.01.2016 року, згідно якого, вирішено демонтувати самовільно встановлену вивіску громадської організації «Розвиток Громади», розміщену за адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 7. Відповідно до договору оренди нежитлових приміщень та окремих інвентарних об'єктів від 22.01.2015 року, що належать на праві власності об'єднанню профспілок Львівщини, передав в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 160 кв.м. розміщенні на 4 поверсі, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Чайковського 6 для використання під офіс та ведення громадської діяльності громадській організації «Розвиток Громади». Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи громадська організація «Розвиток Громади» у м. Львові по вул. Заводській, 19.

Згідно договору оренди нежитлових приміщень та окремих інвентарних об'єктів від 18.07.2014 року та 01.11.2016 року, що належать на праві власності об'єднанню профспілок Львівщини, передав в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 214,36 кв.м. розміщене на 4 поверсі, що знаходиться за адресою м. Львів, пр. Шевченка, 7 для використання під офіс та ведення громадської діяльності громадській організації «Розвиток Громади». Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи громадська організація «Розвиток Громади» у м. Львові на пр. Шевченка, 7, офіс 27. Згідно відповіді начальника поштампу - центру поштового зв'язку №1 від 11.07.2016 року №08-14-19 доставка пошти відправлень юридичним особам здійснюється на підставі договору, а за адресою: м. Львів, вул. Заводська, 19 з ГО «Розвиток Громади» такий договір відсутній, кореспонденція адресована за вищевказаною адресою представникам ГО «Розвиток Громади» у відділенні поштового зв'язку Львів-19 не вручалась.

Відповідно до службової записки секретаря ГО «Розвиток Громади» №20/07/16 від 20.07.2016 року за фактичною адресою місцезнаходження ГО «Розвиток Громади», а саме м. Львів, пр. Шевченка, 7 офіс 27 за період з 01.12.2015 року по даний час не надходило жодної поштової кореспонденції департаменту містобудування Львівської міської ради, комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління».

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п. 9.2 «Порядку встановлення вивісок у м. Львові», затвердженим рішенням Львівської міської ради №692 від 22.07.2011 року, власникам самовільно встановлених вивісок скеровується вимоги власника будівлі або уповноваженого ним органу (в межах історичного ареалу - вимоги управління охорони історичного середовища) про усунення допущеного порушення. Згідно п.9.3 цього Порядку, демонтаж вивісок повинен проводити власник (користувач) вивіски самостійно за власний рахунок у термін, вказаний у вимозі уповноваженого органу про усунення порушення цього Порядку. Термін, вказаний у вимозі робочого органу не може становити 15 та більше 30 днів. Вивіски, власники яких не виконали у встановлений термін вимог уповноваженого органу про добровільний демонтаж (або погодження проекту) та вивіски, передбачені у пунктах 9.1.2 та 9.1.3, вносяться до наказу на примусовий демонтаж.

Згідно ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі ( переоформлення, видачі дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформленні, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру, строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документом дозвільного характеру є дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Відповідно до ч.1 ст.16 цього Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 цього Закону розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що Закони України «Про благоустрій населених пунктів», Про охорону культурної спадщини» не встановлюють вимоги отримання дозвільних документів при розміщенні вивісок суб'єктами господарювання, а відтак суд підставно задовольнив позовні вимоги.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу департаменту містобудування Львівської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року по справі № 461/4489/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин

Повний текст виготовлений 01.02.2017 року