Справа № 2а/1270/848/12
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Київ К/800/27490/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррус» до Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області, за участю Прокуратури Луганської області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області Державної податкової служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2012 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррус» (далі - позивач, ТОВ «Феррус») звернулося до суду першої інстанції із позовом в якому просило:

1. визнати нечинним та скасувати наказ Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції у Луганській області (далі - відповідач, ДПІ) № 943 від 28.12.2011 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Феррус»;

2. визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Феррус» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період 01.09.2010 року по 30.09.2011 року, за результатами якої складено акт від 30.12.2011 року № 2192/236-36917497;

3. визнати протиправними дії ДПІ щодо визнання нікчемними всіх укладених правочинів ТОВ «Феррус» з контрагентами, викладеними в акті від 30.12.2011 року № 2192/236-36917497;

4. визнати нечинним податкове повідомлення рішення відповідача № від 05.01.2012 року про визначення грошового зобов'язання ТОВ «Феррус» з податку на додану вартість в загальній сумі 1149686,25 грн.;

5. скасувати зазначене податкове повідомлення рішення № від 05 січня 2012 року;

6. зобов'язати відповідача привести до відповідності дані обліку та особового рахунку платника податків - TOB «Феррус» () з даними, наведеними ним у наданих податкових накладних з податку на додану вартість за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року;

7. зобов'язати ДПІ вилучити з АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА» інформацію про результати перевірки TOB «Феррус» () оформленої Актом № 2192/236-36917497 від 30.12.2011 року;

8. зобов'язати відповідача утриматись від вчинення певних дій, а саме: утриматись від використання неправомірного акту від 30.12.2011 року № 2192/236/-36917497 позапланової невиїзної документальної перевірки «Про результати позапланової документальної невиїзної документальної перевірки TOB «ФЕРРУС» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період 01.09.2010 року по 30.09.2010 року» в проведенні перевірок інших суб'єктів господарювання-контрагентів шляхом направлення до податкових органів за місцем знаходження цих суб'єктів господарювання листів про проведення перевірок у зв'язку з визнанням нікчемними правочинів між TOB «ФЕРРУС» () та суб'єктами господарювання за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2012 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки TOB «Феррус» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період 01.09.2010 року по 30.09.2010 року, за результатами якої складено акт від 30.12.2011 року № 2192/236-36917497.

- скасовано податкове-повідомлення рішення ДПІ № від 05.01.2012 року про визначення грошового зобов'язання TOB «Феррус» з податку на додану вартість в загальній сумі 1149686 грн. 25 коп.

- зобов'язано відповідача привести до відповідності дані обліку та особового рахунку платника податків - TOB «Феррус» з даними, наведеними ним у наданих податкових накладних з податку на додану вартість за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року;

- зобов'язано відповідача вилучити з АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА» інформацію про результати перевірки TOB «Феррус» оформленої актом № 2192/236-36917497 від 30.12.2011 року;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2012 року рішення суду першої інстанції змінено та виключено абзац із резолютивної частини щодо зобов'язання відповідача привести до відповідності дані обліку та особового рахунку платника податків - TOB «Феррус» з даними, наведеними ним у наданих податкових накладних з податку на додану вартість за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що відповідачем порушено порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, а тому дій щодо проведення такої є протиправними та не породжують правових наслідків.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що відповідачем дотримано порядок перевірки позивача, зокрема копія наказу про проведення такої та направлення на проведення перевірки були надіслані позивачу до початку проведення перевірки, а тому ним виконано вимоги п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

В запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити таку без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, оскільки при його ухваленні не було допущено порушення норм матеріального чи процесуального права.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррус» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Алчевської міської ради 19.05.2010 року за № 1 002528.

На підставі постанови слідчого ОВС СВ ПМ в ДПА України в Луганській області від 28.12.2011 року про призначення невиїзної документальної перевірки за матеріалами кримінальної справи № 10/11/8012, порушеної проти директора приватного підприємства «Ардея-Тех» Сагірова В.Г відповідачем було видано наказ № 943 від 28.12.2011 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Феррус» за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року з 28.12.2011 року тривалістю 5 робочих днів. Даний наказ разом із повідомленням від 28.12.2011 року № 43707/236 було спрямовано на адресу позивача та отримано останнім 04.01.2012 року відповідно до пояснень його представника та наданої податковим органом повідомлення про вручення.

30.12.2011 року посадовими особами відповідача було складено акт про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Феррус» №2192/236-36917497 з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.09.2010 року по 30.09.2010 року.

У висновках зазначеного акту перевірки зазначено про порушення позивачем вимог пп. 7.2.1, пп. 7.2.8 п. 7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5, п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями), п. 3 ст. 5 та п. ст. 7 Господарського Кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, п. 2. наказу Міністерства фінансів України від 24.06.1995 року № 88, в результаті чого завищено суму податкового кредиту всього на 919749 грн., у тому числі: за вересень 2010 року - 919749 грн.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки відповідачем 05.01.2012 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 919749 грн. з застосуванням штрафних (фінансових) санкцій на суму 229937,25 грн.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

За змістом ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах доводів касаційної скарги.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 1 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності певних обставин, зокрема отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні (пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки, п. 79.2 якої передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що аналізованими нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Окрім того, незважаючи на проголошену пп. 79.3 ст. 79 ПК України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказ про проведення перевірки та письмове повідомлення про дату її початку та місце проведення перевірки отримано позивачем лише 04.01.2012 року, тоді як перевірка розпочата 28.12.2011 року, за наслідками якої було складено акт № 2192/236-36917497 від 30.12.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невиконання вимог Конституції України, ПК України та законів України, що стосуються питань оподаткування суб'єктів господарської діяльності при проведенні документальної планової виїзної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій, що дії відповідача з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача є протиправними, оскільки позивач невчасно отримав наказ та повідомлення про перевірку, а тому перевірка була проведена з порушенням порядку встановленого ПК України, що має наслідком скасування оскаржуваного наказу та вищевказаних податкових повідомлень-рішень відповідача.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області Державної податкової служби відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2012 року у справі № 2а/1270/848/2012 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна