Справа № 566/1206/16-а
Суддя: Лободзінський А. С.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №566/1206/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого судді Лободзінського А.С.

при секретарі Драган Л.М..,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пруса А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Млинів Рівненської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Млинівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій управління щодо перерахунку і виплати пенсії неправомірними, зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Млинівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій управління щодо перерахунку їй пенсії з розміру 60 відсотків від заробітної плати неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, виходячи з розміру заробітної плати, з якої було призначено пенсію, а саме з розміру 80 %.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу». Непогоджуючись із розміром призначеної їй пенсії, вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії і її виплату з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які, як складові заробітної плати, були визначені у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак, відповідачем було відмовлено у включенні до заробітної плати вказаних виплат, у зв'язку з чим, вона змушена була захищати свої права в судовому порядку.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 30 червня 2015 року, яка була частково змінена постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року її позов задоволено частково. Згідно судових рішень зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Млинівському районі включити до перерахунку пенсії 7 438 гривень матеріальної допомоги на оздоровлення, 6 316,99 грн. індексації заробітної плати та провести перерахунок і виплату їй, ОСОБА_3, пенсії починаючи з 01 травня 2015 року.

Після цього, отримавши виконавчий лист у згадані судовій справі, вона звернулася до ДВС у Млинівському районі з заявою про примусове виконання судового рішення. В ході примусового виконання судового рішення отримано повідомлення УПФ у Млинівському районі про здійснення перерахунку пенсії, у зв'язку з чим, виконавче провадження було закінчено. З повідомлення вбачалось, що відповідач на власний розсуд при здійсненні перерахунку пенсії застосував інший розмір заробітної плати, ніж той який було встановлено при призначенні пенсії. А саме, було застосовано розмір - 60% від суми її заробітної плати, від якого здійснюється розрахунок пенсії, а не - 80 %, з якого відповідачем було прийнято рішення про призначення пенсії. Позивач звернулася до УПФ з заявою про відновлення її права на перерахунок пенсії, виходячи з розміру 80% від заробітної плати, з якого й було призначено пенсію, однак їй було відмовлено у цьому.

Вважає такі дії управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області неправомірними та просить визнати їх протиправними, оскільки вони не грунтуються на нормах чинного законодавства, так-як пенсія початково їй була призначена виходячи з розміру, що становить 80 % її заробітної плати., про що було видано відповідне розпорядження. А тому враховуючи, що право на призначення пенсії у неї виникло саме на час дії вказаного розміру, то при її перерахунку застосування іншого розміру, а саме 60%, суперечить діючому на той час закону.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі та зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату позивачці пенсії, виходячи з розміру 80 % від її заробітної плати, встановленого їй на час призначення пенсії, починаючи з 01 травня 2015 року, врахувавши при перерахунку матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію, що мають бути включені до складових заробітної плати за судовими рішеннями. Суду також пояснила, що розпорядження відповідача про призначення пенсії ОСОБА_3 із застосуванням саме 80 % її заробітної плати є чинним, не скасованим, а тому застосування будь-якого іншого показника, зокрема 60%, суперечить як законодавству, так і розпорядженню самого УПФ згідно якого було призначено позивачу пенсію.

Від відповідача - Млинівського об'єднаного управління пенсійного Фонду України Рівненської області надійшли заперечення проти позову, в яких управління позов не визнало. В обгрунтування заперечень проти позову Управління вказало, що судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій, за якими ОСОБА_3 необхідно провести перерахунок пенсії, винесені відповідно 30.06.2015 року та 26.08.2015 року, а тому, на думку відповідача, на момент виконання виконавчого листа з примусового виконання рішень, мають застосовуватись норми Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року в редакції, чинній на час винесення та виконання рішення. Зокрема, з 01.05.2015 року ( в редакції від 01.04.2015 року) пенсія розраховується відповідно до вказаного Закону у розмірі 60% від зарплати. Крім цього вважає, що позивачем пред'явлено позовну вимогу, яка вже була предметом судового розгляду, у зв'язку з чим, на думку відповідача, ОСОБА_3 фактично просить повторно виконати судове рішення, виконавче провадження по якому закінчено.

Представник відповідача Прус А.В. в судовому засіданні подані заперечення підтримав з тих же підстав, в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно розпорядження УПФ № 132904 від 17.05.2012 року призначено пенсію державного службовця. При розрахунку пенсії застосовано показник - 80% від заробітної плати. Зазначене розпорядження не скасовано і є чинним, що в судовому засіданні визнав представник відповідача, у зв"язку з чим, ця обставина відповідно до ст.72 КАС України є встановленою і доказуванню не підлягає. ( а.с.21)

Непогоджуючись із розміром призначеної пенсії, ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії і її виплату з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які, як складові заробітної плати, були визначені у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак, відповідачем було відмовлено у включенні до заробітної плати вказаних виплат, у зв"язку з чим, вона змушена була захищати свої права в судовому порядку.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 30 червня 2015 року, яка була частково змінена постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року її позов задоволено частково. Згідно судових рішень зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Млинівському районі включити до перерахунку пенсії 7 438 гривень матеріальної допомоги на оздоровлення, 6 316,99 грн. індексації заробітної плати та провести перерахунок і виплату їй, ОСОБА_3, пенсії починаючи з 01 травня 2015 року. Вказане визнається сторонами у справі та випливає зі змісту наявної у справі ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 року ( а.с.13)

Проте, як видно зі змісту вказаних судових рішень, ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 року про роз"яснення судового рішення, постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання цих рішень, предметом спору у попередній справі, примусове виконання якого здійснювалось державною виконачою службою, було включення до складових заробітної плати, з якої здійснюється розрахунок пенсії, матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації. ( а.с.12)

Відсотковий показник заробітної плати предметом спору не був, адже розпорядження № 132904 від 17.05.2012 року про застосування показника - 80 % було і є чинним.

Незважаючи на це, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3 в ході примусового виконання виконавчого листа № 566/544/15, відповідачем застосовано показник, що становить 60% від зарплати ОСОБА_3, з якої було призначено пенсію, у зв'язку з чим, такі дій відповідача призвели до зменшення розміру пенсії, яка була призначена ОСОБА_3.

З наведеного видно, що фактично при виконанні виконавчого листа № 566/544/15, відповідач формально виконав судове рішення, згідно якого ОСОБА_3 слід було здійснити з 01.05.2015 року перерахунок пенсії, включивши до перерахунку пенсії 7 438 гривень матеріальної допомоги на оздоровлення і 6 316,99 грн. індексації заробітної плати. Однак, при цьому відповідач за власним розсудом застосував інший показник , а саме 60% від заробітної плати, а не- 80%, який було взято при призначенні пенсії, незважаючи на те, що такий показник не вказаний у судовому рішенні і предметом спору не був.

При цьому відповідач, посилається на Закон України "Про державну службу" в редакції від 02.03.2015 року.

З'ясувавши обставини справи, проаналізувавши чинне законодавство та оцінивши дії відповідача на предмет їх відповідності законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до таких висновків.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, тобто з урахуванням передбачених законом підстав для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Так, спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, а також нормами Закону України "Про державну службу".

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року, яке є обов'язковим до виконання, закони та інші нормативно-правові акти, які стосуються людини і громадянина (фізичної особи) не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Аналогічні висновки Конституційного Суду України містяться у рішеннях: від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата; від 19 квітня 2000 року № 6-рп у справі про зворотну дію кримінального закону в часі та в рішенні від 5 квітня 2001 року № З-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих атів України».

Отже, закріплення в ст. 58 Конституції України цього принципу є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави, стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи нормативно-правового акта.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час набуття ОСОБА_3. права на пенсію та призначення їй пенсії станом на 17.05.2012 року, пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Як встановлено судом, згідно розпорядження УПФ № 132904 від 17.05.2012 року ОСОБА_3 призначено пенсію державного службовця із застосуванням показника - 80% від її заробітної плати і таке розпорядження є чинним. ( а.с.21)

Таким чином, зважаючи на положення ст. 58 Конституції України, до спірних правовідносин не можуть застосовуватись норми Закону України "Про державну службу" в редакції закону від 02.03.2015 року, на який покликається УПФ, оскільки цей закон не має зворотної сили. Отже, заперечення відповідача щодо застосування 60% розміру заробітної плати при здійсненні нового розрахунку (перерахунку) пенсії позивачу не грунтуються на нормах матеріального права, які підлягають застосуванню у цій справі. Тому, покликання відповідача на те, що до спірних відносин мають застосовуватись норми закону в редакції від 02.03.2015 року суперечать ст.58 Конституції України, і на цій підставі судом відхиляються.

Також суд відхиляє покликання відповідача на те, що у зв'язку з набранням Закону України " Про державну службу " № 889, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії. Так, на думку відповідача, починаючи з 01.05.2016 року не здійснюється перерахунок пенсій державним службовцям на підставі Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року, у зв"язку з втратою ним чинності. Проте, суд відмічає, що в даному випадку, у справах, що розглядалася і розглядається, перерахунок пенсії ОСОБА_3 слід здійснити у зв'язку із захистом нею свого права щодо невірного нарахування пенсії, до якої не було включено певних складових її заробітної плати. Тобто предметом спору щодо перерахування пенсії у попередній і цій справах є неправильний розрахунок пенсії при її призначенні і нарахуванні ( застосування ст.37 Закону № 3723, яка є чинною і на даний час) , а не випадки здійснення перерахунку правильно призначеної пенсії, згідно ст. 37-1 Закону № 3723. Тому, застосуванню Закон України " Про державну службу " № 889 не підлягає.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що перерахунок позивачу пенсії згідно постанови Млинівського районного суду Рівненської області від 30 червня 2015 року, яка була частково змінена постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року, має бути здійснено виходячи з того розміру заробітної плати ОСОБА_3, який підлягав застосуванню на час призначення пенсії і, який було застосовано при розрахунку (призначенні) їй пенсії, а саме у розмірі 80 % від сум її заробітної плати. А тому, дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу виходячи з розміру 60% від її заробітної плати є неправомірними.

Для відновлення такого порушеного права ОСОБА_3 суд вважає необхідним зобов"язати відповідача провести з 01 травня 2015 року перерахунок і виплату ОСОБА_3, встановленої їй пенсії державного службовця у розмірі 80% від сум її заробітної плати, з урахуванням включених до перерахунку пенсії складових заробітної плати і виплачених сум.

За правилом ст. 94 КАС України, враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню за рахунок Державного бюджету України сплачений нею судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок

Враховуючи наведене, на підставі ст. 58 Конституції України; Рішення Конституційного Суду України у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року; ст.37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону № 489-V; керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 18, 71, 72, 86, 94, 159, 161, 163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Млинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій управління щодо перерахунку і виплати пенсії неправомірними, зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії - задовольнити.

Визнати дії Млинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 неправомірними.

3обов'язати Млинівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести з 01 травня 2015 року перерахунок і виплату ОСОБА_3, встановленої їй пенсії державного службовця у розмірі 80% від сум її заробітної плати, з урахуванням включених до перерахунку пенсії складових заробітної плати і виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову Млинівського районного суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :