Справа № 529/98/17
Суддя: Новак Д. І.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/98/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

06 лютого 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Новака Д. І. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Решетилівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він отримує пенсію державного службовця з 10 січня 2012 року в розмірі 80 % від суми заробітної плати. 20 січня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів". Однак, листом Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 10/Л-02 від 26.01.2017 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до законів України "Про державну службу", а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважаючи дану відмову неправомірною та такою, що порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду із позовом та просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки Диканської районної державної адміністрації Полтавської області № 03-02/10 від 20.01.2017 року відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" у редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії, виходячи з розрахунку 80 % від заробітної плати та здійснити відповідні виплати.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач після отримання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надіслав до канцелярії суду 03 лютого 2017 року свої письмові заперечення проти позову, де вказується, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) скасовано. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідач посилається на ріщення Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" та у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року і у справі "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. З огляду на зазначені підстави, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, приходжу до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області з 10 січня 2012 року було призначено пенсію згідно ЗУ "Про державну службу" у розмірі 80 % від суми заробітної плати.

20 січня 2017 року позивач звернувся із письмовою заявою до Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, як до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем його проживання, про здійснення йому перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", додавши до неї довідку Диканської районної державної адміністрації Полтавської області № 03-02/10 від 20.01.2017 року про заробітну плату.

Як вбачається з матеріалів справи листом Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 10/Л-02 від 26.01.2017 року позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до законів України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачеві як державному службовцеві була призначена з 10 січня 2012 року у розмірі 80 % від заробітної плати.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст.ст. 37, 37-1 ЗУ "Про державну службу" було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 80 % від заробітку та на перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати державним службовцям, суд дійшов висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 20.01.2017 року, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014 року по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" N 76-VIII від 28.12.2014 року, що набув чинності 01.01.2015 року, статтю 37-1 ЗУ "Про державну службу" викладено в новій редакції та визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" № 865 від 31.05.2000 року.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (у редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась, виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка набула чинності 15.12.2015 року до Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" внесено зміни, а саме виключено пункт 4.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" з 01 грудня 2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України, всупереч статті 37-1 ЗУ "Про державну службу" № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії), не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії законодавцем не визначено іншого, ніж існувало на час призначення позивачу пенсії, порядку та підстав для її перерахунку, але скасовано механізм його реалізації.

Між тим, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України", бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії на час звернення з заявою передбачене ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а тому неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Суд вважає безпідставними доводи відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачеві у листі від 26.01.2017 року та доводи відповідача в своєму письмовому запереченні проти позову про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема відповідно до ЗУ "Про державну службу", у зв`язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище зазначеними законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Виходячи з аналізу даного положення закону, суд дійшов висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються в теперішньому часі спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені в минулому часі.

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ним чинності.

Позивачеві була призначена пенсія відповідно до ЗУ "Про державну службу" з 10 січня 2012 року, тобто до набрання чинності вказаним законом 01.06.2015 року, тому виходячи з конституційних засад даний закон не може поширюватися на позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак, суд вважає за необхідне дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачеві визнати протиправними.

Як вбачається з довідки Диканської районної державної адміністрації Полтавської області від 20.01.2017 року № 03-02/10 про заробітну плату, станом на грудень 2015 року заробітна плата керівника апарату Диканської районної державної адміністрації становить 6 726,30 грн., а посадовий оклад 3 103,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям 20 січня 2017 року.

Згідно ч. 4 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за перерахунком пенсії 20 січня 2017 року, що не заперечувалося сторонами, то суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивачеві повинен здійснюватися з 01 лютого 2017 року, а не з 01 грудня 2015 року.

Беручи до уваги відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії з 01 грудня 2015 року по 31 січня 2017 року суд дійшов висноку, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Враховуючи те, що позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу визнати протиправними, зобов'язати відповідача здійснити з 01 лютого 2017 року перерахунок та виплату пенсії позивачеві та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині здійснення перерахунку пенсії з 01 грудня 2015 року по 31 січня 2017 року за безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір по справі у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), ст. 21 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування", ч. 4 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій", Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014 року по справі № 21-244а14, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Суханов та Ільченко проти України" та керуючись ст.ст. 6, 10, 14, 18 ч. 1 п. 4, 70, 71, 94 ч. 1, 104-106, 122 ч. 4, ст.11 ч.2, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково. Визнати неправомірними дії Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Решетилівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" у редакції, чинній на час призначення пенсії, у розмірі 80 % від суми заробітної плати у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та на підставі довідки Диканської районної державної адміністрації Полтавської області від 20 січня 2017 року № 03-02/10, починаючи з 01 лютого 2017 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

У решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 640 /шістсот сорок/ грн. 00 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Диканський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: