Справа № 820/5644/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

18 січня 2017 р. Справа № 820/5644/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 комісії №20 ГУНП - ОСОБА_3,

представника відповідача ГУНП - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_2 комісії № 20 ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: т.в.о. начальника ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області генерал поліції третього рангу ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення (висновку), скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_5, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом , в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №20 ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області від 30.08.2016 року та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_5;

- скасувати наказ ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області №332 о/с від 13.09.2016 року про звільнення;

- поновити ОСОБА_5 на посаді старшого оперуповноваженого Куп'янського відділу поліції ОСОБА_6 управління поліції в Харківській області;

- стягнути з ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі.

18 січня 2017 року представником ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області заявлено клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_5.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою пропущено строк звернення до суду, передбачений ч.1 ст.99 Кодексом адміністративного судочинства України. Так, на думку представника ГУНП у Харківській області, позивач - ОСОБА_5, знав про порушення його прав та законних інтересів ще 31.08.2016 року, тобто з висновку атестаційної комісії №20 ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області, згідно з яким ОСОБА_5 підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, про що свідчить його власний підпис у вказаному висновку.

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області, підтримала клопотання, просила суд клопотання задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_5, у судовому засіданні заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду, вказав, що клопотання цілком необґрунтоване, підстав для залишення позову без розгляду немає.

Представник відповідача - ОСОБА_2 комісії № 20 ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області, підтримав клопотання представника відповідача ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Представник третьої особи - т.в.о. начальника ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, в порядку передбаченому ст.ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 66). Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду клопотання чи розгляд клопотання в порядку письмового провадження суду не надавав. Правом надати до суду письмові пояснення не скористався.

Суд, вислухавши доводи представника відповідача - ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області, заперечення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/.

Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд також бере до уваги, що п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов.

Отже, ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Суд бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Порядок розгляду та вирішення справ адміністративним судом визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Згідно із положенням ч.ч. 1, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід з'ясувати яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_5 працював на посаді старшого оперуповноваженого Куп'янського відділу поліції ОСОБА_6 управління поліції в Харківській області.

30.08.2016 року позивачем пройдено атестацію, котру проведено атестаційною комісією № 20 ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області. Крім того, того ж дня з позивачем проведена співбесіда, зміст якої відображено у додатку № 1 до протоколу № 15.00027628.0048343. За наслідками проведеного атестування, комісією прийнято висновок - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

Наказом ГУНП у Харківській області від 13.09.2016 року № 332 о/с позивача звільнено з посади через службову невідповідність згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Підстава: висновок атестаційної комісії № 20 від 30.08.2016 року.

Згідно п.15 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Прийняття громадян на публічну службу (військову), її проходження, звільнення з публічної (військової) служби - це публічно-правові правовідносини, які урегульовано спеціальними нормами законодавства України у зв'язку зі спеціальним статусом даної категорії громадян.

Предметом оскарження у даній справі є наказ № 332 о/с від 13.09.2016 року ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області.

У відповідності до ч.3 ст. 99 КАСУ для звернення до суду щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Представник відповідача - ГУНП у Харківській області виходить з того, що позивач, ознайомившись 31.08.2016 року з рішенням ОСОБА_2 комісії № 20 ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області, дізнався про порушення своїх прав, оскільки в даному рішенні позивача повідомлено про його службову невідповідність займаній посаді.

Проте, як слідує із рішення (висновку) ОСОБА_2 комісії № 20 ОСОБА_6 управління Національної поліції у Харківській області, у вказаному висновку позивача повідомлено про те, що комісія дійшла висновку, що позивач саме займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність, а не звільнений.

При цьому, позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався із наказу ГУНП у Харківській від 13.09.2016 року № 332 о/с, саме 13.09.2016 року.

До суду позивач звернувся з адміністративним позовом за захистом своїх прав 17.10.2016 року.

Крім того, суд зазначає, що позивачем заявляються, в тому числі, вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, відповідно до ч. 3 зазначеної статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Так, згідно з ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗУпП) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України в своїх рішеннях від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) та № 9-рп/2013 (справа № 1-18/2013), даючи офіційне тлумачення ст.233 КЗпПУ, підтвердив (ч. 1 резолютивної частини рішення № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013)), що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

За таких підстав суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області є необґрунтованим, а позивач звернувся з позовом у строк, встановлених ст. 99 КАС України. Відтак, клопотання відповідача ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 100, 165, 155, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 управління Національної поліції в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно з ст. 186 КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги з поданням її копії до апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст ухвали виготовлений 23 січня 2017 року.

Суддя О.В. Панченко