Справа № 808/2713/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2713/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2017 року

справа № 808/2713/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Семененка Я.В. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі № 808/2713/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС"

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Промсервіс" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо відмови у прийнятті податкової звітності ТОВ "Метінвест-Промсервіс" - декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року, поданої позивачем 17.06.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю відмови у прийнятті податкової звітності.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі № 808/2713/16 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано неправомірністю відмови ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя у прийнятті у ТОВ "Метінвест-Промсервіс" декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року з огляду на відсутність належного обґрунтування підстав для такої відмови.

Не погодившись з постановою суду, ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі № 808/2713/16 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції винесена постанова з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на положення ст.ст.48, 49 ПК України та те, що листом від 24.06.2016 №2023/10/08-25-12-034 позивачу було відмовлено у прийнятті податкової звітності з ПДВ за травень 2016 року.

ТОВ "Метінвест-Промсервіс" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що одне тільки посилання відповідача на заповнення позивачем звіту всупереч наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 не є достатньою підставою для відмови в прийнятті податкової звітності, оскільки з наданої відповіді не зрозуміло в чому полягає невідповідність поданої декларації зазначеному наказу, а відтак дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової звітності декларації з ПДВ за травень 2016 року, поданої Товариством, є неправомірними.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з’явились представники сторін, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористались , суд здійснив розгляд скарги за наявними в справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Метінвест-Промсервіс" перебуває на податковому обліку у ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя та є платником податку на додану вартість (а. с.22).

17.06.2016 ТОВ "Метінвест-Промсервіс" сформована в електронній формі та подана податкова декларація з податку на додану вартість з додатками за травень 2016 року, (а. с.7, 8, 10, 11, 13-15, 17).

Про направлення податкової звітності з ПДВ за травень 2016 року до контролюючого органу свідчать квитанції № 1 від 17.06.2014, а про прийняття податкової декларації та додатків до неї свідчать квитанції № 2 від 17.06.2014, (а. с.9, 12, 16, 18).

У зв’язку з цим податковій декларації з ПДВ за травень 2016 року ТОВ "Метінвест-Промсервіс" присвоєно статус «не визнано як податкова звітність» та запропоновано Товариству подати повторно податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року (а. с.19).

Товариством отримано вказаний лист 29.06.2016 (а. с.20, 21).

ТОВ "Метінвест-Промсервіс", вважаючи дії ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя щодо неприйняття податкової звітності з ПДВ за травень 2016 року протиправними, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя не підлягає задоволенню з таких підстав:

Стаття 49 ПК України визначає порядок подання податкової декларації до контролюючих органів.

Так, положеннями.п.49.2 ст.49 ПК України передбачено обов’язок платника податків за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об’єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

При цьому, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 ПК України).

У відповідності до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

В свою чергу, за приписами п.49.8 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У відповідності до положень п.48.7 ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно п.49.10 ст.49 ПК України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У відповідності до п.п.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Так, відповідно до п.21 розділу ІІІ Порядку № 21 відмова посадової особи контролюючого органу прийняти декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування сум бюджетних відшкодувань, незаконне збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

З наведених норм вбачається обов’язок платника податків своєчасно подати до податкового органу податкову звітність одним з трьох способів (особисто, засобами електронного чи поштового зв'язку), та обов’язок податкового органу прийняти таку податкову звітність або відмовити у прийнятті такої звітності з наданням, у такому разі, платнику податків письмового мотивованого повідомлення у встановлені чинним законодавством строки та виключно з причин, наведених у статті 49 ПК України.

Згідно п.8 р.ІІІ Порядку № 21 подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Так, згідно пункту 4 розділу ІІ Інструкції № 233 податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Відповідно п.п.7.3-7.6 п.7 р.ІІІ Інструкції № 233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Вищенаведені обставини справи свідчать про відсутність формування контролюючим органом квитанцій № 2, які б свідчили, що податкова звітність Товариства з ПДВ за травень 2016 року не прийнята із зазначенням причин такого неприйняття.

З листа ж № 2023/10/08-25-12-034 від 24.06.2016 вбачається, що невизнання податкової декларації з ПДВ з додатками за травень 2016 року як податкової звітності мотивовано відповідачем тим, що за результатами камеральної перевірки цієї звітності встановлено, що Товариством «…зазначений звіт заповнено всупереч Наказу міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21».

При цьому колегія суддів звертає увагу на ненадання доказів проведення відповідачем камеральної перевірки, за результатами якою зафіксовано будь-які порушення Товариством приписів Наказу міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 при заповненні податкової декларації з ПДВ за додатками за травень 2016 року.

Частиною 2 статті 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, всупереч приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано суду доказів надання ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя у встановлені чинним законодавством строки відмови позивачу у прийнятті податкової звітності з ПДВ за травень 2016 року з зазначенням тих причин такої відмови, які наведені у статті 49 ПК України, а також відповідачем не доведено існування таких причин, що, в свою чергу, свідчить про незаконність дій податкового органу з присвоєння статусу «не визнано як податкова звітність» вказаній податковій декларації Товариства.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення судом першої інстанції позовних вимог ТОВ "Метінвест-Промсервіс" про протиправність дій ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя з відмови у прийнятті податкової звітності ТОВ "Метінвест-Промсервіс" декларації з податку на додану вартість за травень 2016 року, поданої позивачем 17.06.2016.

Додатково колегія суддів зауважує, що згідно п.4 ч.2 ст.187 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Разом з тим, відповідач, наводячи в апеляційній скарзі положення ст.ст.48, 49 ПК України та констатуючи направлення позивачу листа від 24.06.2016 №2023/10/08-25-12-034 про відмову у прийнятті податкової звітності з ПДВ за травень 2016 року, не визначає у чому саме полягає неправильність/неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи, що скаржником не спростоване правове обґрунтування, покладене в основу судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі № 808/2713/16 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі № 808/2713/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко