Справа № 819/1569/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1569/16

02 лютого 2017 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (надалі позивач, ПАТ «Тернопільгаз») звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального головного управління ДФС (надалі відповідач, податковий орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/10012 від 27.07.2016 року Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального головного управління ДФС.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі. Пояснили, що контролюючим органом встановлено порушення ПАТ «Тернопільгаз» граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період жовтень-грудень 2015 року, про що зазначено в Акті перевірки від 14.07.2016 року №45/28-06-41/03353503 (надалі Акт). На підставі даного Акта податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення №/10012 від 27.07.2016 року, яким до ПАТ «Тернопільгаз» застосована міра відповідальності передбачена п.1201.1 ст.120 Податкового кодексу України (надалі ПК України) у формі штрафу в розмірі від 10% до 30% на загальну суму 1307532,96 грн. ПАТ «Тернопільгаз». Вважають дане оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 000074410/10012 від 27.07.2016 року таким, що підлягає до скасування з огляду на те, що згідно п.1201.1 ст.120 ПК України порушення платника ПДВ граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам ПДВ, та розрахунків коригування до таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН), встановлених статтею 201 ПК України, спричиняють накладення на платників податків ПДВ, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 ПК України покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі від 10% до 40% суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, залежно від строку порушення. Однак, до 1 січня 2016 року стаття 2011 ПК України містила пункт 1201.3, відповідно до якого порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, мав затверджувати центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Таким органом є Міністерство фінансів України, яке до 1 січня 2016 року так і не затвердило зазначений порядок, а тому органи ДФС до 1-го січня 2016 року не притягали платників ПДВ до відповідальності за статтею 1201 ПК України,так як був відсутній правовий механізм реалізації повноважень, передбачений зазначеною нормою ПК України. Законом України № 909 від 24.12.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» пункт 1201.3 ПК України було виключено, тобто скасовано вимогу про обов'язкове застосування податковими органами «Порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику». Як наслідок, податкові органи, починаючи з 1 січня 2016 року, мають повноваження застосовувати штрафні санкції, передбачені у статті 1201 ПКУ, не очікуючи та не керуючись порядком, затвердженим Мінфіном. Однак наголосили, що податкові органи в 2016 році не можуть застосовувати штрафи, передбачені статтею 1201 ПКУ за порушення строків реєстрації податкових накладних, допущені у 2015 році оскільки згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Також вказали, що предметом камеральної перевірки є перевірка всієї податкової звітності суцільним порядком, за результатами якої встановлюється наявність або відсутність: помилок (порушень) у податковій звітності; неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності, однак податковим органом камеральну перевірку ПАТ «Тернопільгаз» лише з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних за період з жовтень-грудень 2015 року, що суперечить приписам абз. 3 п.76.1 ст.76 ПК України, оскільки термін реєстрації податкових накладних не є тим об'єктом, який підлягає дослідженню податковим органом шляхом проведення камеральної перевірки, так як не є даними податкової звітності, а тому дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки та оформлення її актом від 14.07.2016 року №45/28-06-41/03353503 є неправомірними. Додатково вказали, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Водночас передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Податкова звітність з податку на додану вартість подана ПАТ «Тернопільгаз» за жовтень 2015 року 20.11.2015 р., за листопад 2015 року 20.12.2015 р., за грудень 2015 року 20.01.2016 р. З урахуванням вимог п. 200.10 ст. 200, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, податковий орган був вправі здійснити камеральну перевірку даних, заявлених у податковій декларації за жовтень 2015 року не пізніше 20.12.2015 р.. за листопад 2015 року - 20.01.2016 р. за грудень 2015 року у строк до 20.02.2016 року. Фактично ж камеральна перевірка ПАТ «Тернопільгаз» проведена податковим органом 14.07.2016 року, в наслідок чого, відповідачем протиправно, з порушенням встановлених строків проведена камеральна перевірка даних Єдиного реєстру податкових накладних за цей період. Вказали, що дана камеральна перевірка проведена також із порушенням предметності перевірки, оскільки податковим органом проведено камеральну перевірку ПАТ «Тернопільгаз» лише з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а не всієї податкової звітності. Відтак, з урахуванням вищенаведених фактів, податкове повідомлення-рішення №/10012 від 27.07.2016 року є необґрунтованим, протиправним, прийнятим без дослідження усіх істотних обставин, а відтак підлягає до скасування.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 27.12.2016 року надіслав на адресу суду письмові заперечення в яких вказав, що відміна порядку застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних не означає, що залучення платника податків в 2016 році до відповідальності починаючи з 01.10.2015, є зворотною дією Податкового кодексу України у часі. Порушення термінів реєстрації податкових накладних і відповідальність за це у вигляді штрафу були закріплені в ПК України як до 01.01.2016 р. так і після. Тому оскаржуване податкове рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши у судовому засіданні представників позивача, дослідивши представлені докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже, підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального головного управління ДФС проведено камеральну перевірку з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період жовтень 2015 року грудень 2015 року, за результатами перевірки складено Акт від 14.07.2016 року №45/28-06-41/03353503.

Згідно висновків Акта перевірки, камеральною перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість в ЄРПН за період жовтень 2015 року - грудень 2015, чим порушено п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УТ зі змінами та доповненнями. Відповідальність платника передбачена п.1201.1 ст. 1201 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі виявленого порушення, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 р. № /10012 про застосування до ПАТ «Тернопільгаз» штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 4833288,63 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 483327,91 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 109252,90 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 21850,58 грн., всього загальна сума штрафу становить 1307532,96 грн.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.11.2016 року №24960/6/99-99-11-03-01-25 скаргу залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Щодо неправомірності винесення податкового повідомлення-рішення №/10012 від 27.07.2016 року суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 14.1.60 Податкового Кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Підпунктом 120-1.3 Податкового Кодексу України, який діяв до 01.01.2016 (виключений згідно Закону України від 24.12.2015 року №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році»), було передбачено, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних (надалі Порядок), затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена норма є імперативною.

Отже, застосування перерахованих штрафних санкцій до 01.01.2016, мало б відбуватись із обов'язковим застосуванням Порядку, передбаченим пп.120.13, як складовою процедури притягнення платника податків до встановленої відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Тернопільгаз» в період з жовтня по грудень 2015 року сформувало податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН. Факт порушення термінів реєстрації позивачем визнається.

Контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції за порушення терміну реєстрації зазначених податкових накладних у розмірі від 10% до 30% на загальну суму 1307532,96 грн. відповідно до п.1201.1 ст.1201 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

Проте, суд зазначає, що податковим органом при прийнятті рішення про накладення штрафної санкцій за порушення, вчинені до 01.01.2016, не було дотримано вимог пункту 1201.3 ПК України щодо порядку застосування штрафних санкцій, передбачених п.120-1.1 Податкового Кодексу України.

Як встановлено судом, такий порядок не був розроблений та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (Міністерство фінансів України). Відповідно у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача санкцій, передбачених п.1201.1 Податкового Кодексу України до 01.01.2016, оскільки було порушено процедуру притягнення до відповідальності за порушення строків реєстрацій податкових накладних в ЄРПН.

Щодо накладення штрафних санкцій в оспорюваний період з жовтня по грудень 2015 року, суд зазначає наступне.

В статті 4 Податкового кодексу України закріплені основні засади податкового законодавства України, відповідно до яких податкове законодавство України ґрунтується, в тому числі, на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку та стабільність.

Згідно презумпції правомірності рішень платника податку, в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, діє презумпція правомірності рішень платника податку (п.4.1.4 ст.4).

Принцип стабільності полягає в тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (п.4.1.9 ст.4).

Відповідно до ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною ОСОБА_1 України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

При цьому частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються:

не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду;

після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України N 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Також цим Законом було доповнено Податковий кодекс України статтею 1201 (порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних), з метою належного функціонування системи електронного адміністрування в частині встановлення відповідальності за недотримання термінів реєстрації податкових накладних та сплати встановлених цією статтею штрафних санкцій платниками податку - порушниками.

Підпунктом 2001.1 Податкового кодексу України визначено складові елементи системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронне адміністрування забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Перехідними положеннями Податкового кодексу України зобов'язано платників податку з 1 лютого 2015 року реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування (абз.8 п.11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення»).

При цьому, як вже зазначалось судом, пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, встановлено штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в таких розмірах:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

В свою чергу, підпункт 1201.3 Податкового Кодексу України щодо порядку накладення цих штрафних санкцій, був виключений Законом України від 24.12.2015 року №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році».

Отже, Закони N 71-VIII та №909-VІІІ в частині запровадження системи електронного декларування та відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних, встановлення (відміни) порядку накладення штрафних санкцій є тими нормативно-правовими актами, які впливають на показники бюджету, є складовою самого податку на додану вартість.

З урахуванням положень ч.1 ст.3, ч.3 ст. 27 Бюджетного кодексу України, п.4.1.4 та п.4.1.9 ст.4 Податкового кодексу України, суд приходить до переконання, що застосування контролюючим органом положень ПК України з урахуванням внесених Законами від 24.12.2014 та від 24.12.2015 змін, з метою накладення штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року (для вчинених порушень в період з жовтня 2015 року по 01.01.2016).

Також суд погоджується із твердженням позивача про те, що камеральна перевірка даних Єдиного реєстру податкових накладних за оспорюваний період ПАТ «Тернопільгаз» проведена податковим органом з порушенням встановлених строків та з порушенням предметності перевірки, оскільки податковим органом проведено камеральну перевірку ПАТ «Тернопільгаз» лише з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а не всієї податкової звітності, та зазначає наступне.

Відповідно до п.75.1, пп. 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.76.1 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Крім того, з метою удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, наказом Міністерством доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця» (далі - Наказ № 165).

Пунктом 2.5.1 цього Наказу визначено, що після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується):

- у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки;

- у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" складається (формується) Довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною IP-адресою.

Як випливає із змісту цих норм, предметом камеральної перевірки є перевірка даних податкової звітності, за результатами якої встановлюється наявність або відсутність: помилок (порушень) у податковій звітності; неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності.

Однак з наявного в матеріалах справи Акта перевірки вбачається, що предметом її дослідження була не податкова звітність товариства, а встановлення наявності порушення визначеного податковим законодавством терміну реєстрації податкових накладних, виданих позивачем за жовтень грудень 2015 року.

В контексті дослідженого, суд зазначає, що термін реєстрації податкових накладних не є тим об'єктом, який підлягає вивченню податковим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає припису абз.2 п.76.1 Податкового кодексу України.

Щодо строків проведення камеральної перевірки з питань передбачених ст.ст. 75, 76 ПК України слід відмітити, що спеціальною нормою, що регулює дане питання є п. 200.10 ст. 200 ПК України, відповідно до якої протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Водночас передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 ПК України).

Судом встановлено, що податкова звітність з податку на додану вартість подана ПАТ «Тернопільгаз» за жовтень 2015 року - 20.11.2015 р.. за листопад 2015 року - 20.12.2015 р., за грудень 2015 року - 20.01.2016 року.

З урахуванням вимог п. 200.10 ст. 200, п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України, податковий орган був вправі здійснити камеральну перевірку даних, заявлених у податковій декларації за жовтень 2015 року не пізніше 20.12.2015 р. за листопад 2015 року - 20.01.2016 р., зa грудень 2015 року у строк до 20.02.2016 року.

Фактично ж камеральна перевірка ПАТ «Тернопільгаз» проведена податковим органом 14.07.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доказів, які б спростовували доводи позивача про неправомірність винесення податкового повідомлення-рішення №/10012 від 27.07.2016 судом не здобуто, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального управління ДФС від 27.07.2016 № /10012 про сплату штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 1307532 (один мільйон триста сім тисяч пятсот тридцять дві) грн. 96 коп.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального управління ДФС (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (вул. Чернівецька,54, м. Тернопіль, ) судові витрати в розмірі 19612 (девятнадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 99 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію постанови надіслати відповідачу у справі.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.