Справа № 2а/0370/849/12
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а/0370/849/12

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

встановив :

Підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень став висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки від 26 лютого 2012 року №1077/10/15-2/30887368, щодо порушення ПП «Екс-прод» пунктів 57.1, 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України у зв’язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість: з граничним строком сплати 30 березня 2009 року фактично сплачено 17 квітня 2009 року 1782,00 грн. і 21 вересня 2009 року 3605,00 грн., а з граничним строком сплати 30 квітня 2009 року фактично сплачено 21 вересня 2009 року 1782,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що податкові зобов’язання ПП «Екс-прод» із сплати податку на додану вартість виникли в березні та квітні 2009 року й були фактично сплачені з порушенням встановленого законодавством граничного строку в квітні та вересні 2009 року, тобто до порушення ухвалою Господарського суду Волинської області від 11 травня 2010 року провадження у справі №7/57-Б про банкрутство позивача та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Таким чином, ці вимоги є конкурсними, на які розповсюджується дія мораторію, зокрема, заборона застосування санкцій за їх невиконання чи неналежне виконання.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Луцька ОДПІ звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішень судів попередніх інстанцій та прийняття нового, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З наведених законодавчих приписів випливає, що касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішення справи та/або порушення судами норм процесуального права із зазначенням того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення спору.

Однак зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається допущеного судами невірного правозастосування, а доводи касаційної скарги не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Висновки судів, покладені в основу прийняття оскаржуваних рішень, ґрунтуються на правильному тлумаченні та застосуванні правових норм.

Отже, враховуючи те, що зміст оскаржуваних судових рішень не дає підстави для висновку про те, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права, обґрунтування касаційної скарги, її зміст й доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки застосування судами норм права відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України та правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним, зокрема, в постановах від 26 лютого 2013 року у справі за позовом Долинського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про скасування рішень, а також від 09 липня 2013 року у справі за позовом Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання незаконними та скасування рішень, тому слід відмовити у відкриті касаційного провадження.

Згідно з частиною 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги або про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а касаційна скарга залишається у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлених статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Маринчак