Справа № 524/8787/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/8787/16-а
Провадження 2-а/524/67/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі Бельченко Н.Л., з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача - інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, представника відповідача ДПП НП України ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначила, що 02 листопада 2016 року близько 00 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом Toyota Camry 2,4, р.н. НОМЕР_1, в м. Кременчуці по проспекту Свободи, була зупинена відповідачем - інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, котра ухвалила відносно неї постанову, в якій було зазначено, що вона (позивач) нібито рухалась в крайній лівій полосі по дорозі, що має дві і більше смуг для руху не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч і розворот чим порушила п.11.5, ПДР України, внаслідок чого її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправною, оскільки правопорушення не вчиняла та просила суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №178923 від 02 листопада 2016 року.

Ухвалою судді від 13 грудня 2016 року до участі у справі було залучено відповідачами - Департамент патрульної поліції Національної поліціїУкраїни, поліцейського роти № 2 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліціїУкраїни ОСОБА_5,

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити та визнати постанову протиправною, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві.

Відповідач поліцейський роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, представник відповідача ДПП НП України ОСОБА_4 з позовом не погодилися, пояснили, що інспектор не порушив процедуру щодо винесення постанови, діяла в межах наданих їй законом повноважень. Мала право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено особу, на яку покладається тягар доказування-в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, а саме покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 276 КпАП України передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення розяснено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зі ст. 280 КпАП України постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 02 листопада 2016 року близько 00 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом Toyota Camry 2,4, р.н. НОМЕР_1, в м. Кременчуці по проспекту Свободи, була зупинена відповідачем - інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3

Цим відповідачем було ухвалено постанову серії АР №178923 від 02 листопада 2016 року, в якій було зазначено, що позивач рухалась в крайній лівій полосі по дорозі, що має дві і більше смуг для руху не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч і розворот чим порушила п.11.5, ПДР України, внаслідок чого її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (в редакції станом на 02 листопада 2016 року) на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Суд вважає дану постанову протиправною, оскільки була ухвалена передчасно, без перевірки всіх обставин та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Дійсно, позивач, керуючи зазначеним автомобілем, рухалася у наведений час та дату по проспекту Свободи у м. Кременчуці та мала намір повернути на вул. Вадима Бойка впевнившись в безпеці маневру, в тому числі відсутності транспортних засобів, ввімкнувши покажчик повороту зайняла крайню ліву смугу руху в районі будинку 142 по проспекту Свободи.

Натомість, доказів на підтвердження вчинення правопорушення, поставленого у вину позивачеві, відповідачі не надали.

Оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення так і не містить даних про фіксацію на відеокамеру усних пояснень позивача та як наслідок, в силу вище зазначених положень ч. 3, 4 ст. 70 КАС України відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом. А тому, суд, надані відповідачем докази (відеозапис з нагрудної камери поліцейського), до уваги не приймає.

Також, суд враховує, що вказаний відповідач пояснив, що позивач повинен був діяти відповідно до п. 16.14 ПДР, погодившись, що про це не було зазначено у постанові.

Так, згідно п.16.14 ПДР якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.

Суд також враховує, що відповідачем поліцейським ОСОБА_3 не було текстуально розяснено права та обовязки позивачеві згідно ст. 268 КпАП України та не було запропоновано надати свої пояснення у письмовій формі.

Суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, суд враховує, що строк оскарження постанови не було пропущено, оскільки останнім днем оскарження було 14 листопада 2016 року, тобто перший робочий день.

При ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач не виконав вимог закону, а саме ст.ст. 14-1, 34, 35, 251, 256, 283 КпАП України, у зв'язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Необхідно визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №118559 ухвалену 02 листопада 2016 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Порядку стягнення з субєкту владних повноважень судового збору на користь державного бюджету, в разі задоволення позову фізичної особи, яка звільнена від сплати судового збору, КАС України та Законом України «Про судовий збір» не передбачено, а тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 280, 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 178923 від 02 листопада 2016 року, ухваленої інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України ОСОБА_3, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2017 року.

Суддя: