Справа № 336/34/17
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

336/34/17-а

2а/336/78/17

6 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду у Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду вищевказаний позов, в якому просить визнати бездіяльність відповідача щодо непризначення йому дострокової пенсії за віком як батькові дитини-інваліда з дитинства неправомірною, зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати йому дострокову пенсію за віком як батькові дитини-інваліда дитинства.

Представник відповідача подав суду заперечення на адміністративний позов, якими підтвердив обґрунтованість вищевказаної відмови позивачу.

В силу ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач виходив з того, що дружина позивача, яка мала право на призначення пенсії по інвалідності, а також, як мати дитини-інваліда з дитинства, використала своє право на її призначення та обрала пенсію по інвалідності, отже матір'ю дитини було використано право на призначення дострокової пенсії, а тому позивачу, як батькові дитини-інваліда не може бути призначена дострокова пенсія за віком.

З такою позицією відповідача суд не погоджується з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у шлюбі з ОСОБА_2 мали дитину-інваліда з дитинства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем не оспорювався факт догляду позивачем сина, який був дитиною-інвалідом з дитинства.

Позивач 07.11.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком як батьку дитини-інваліда з дитинства.

Згідно копії трудової книжки, позивач має більше 20 років страхового стажу.

15.11.2016 року відповідач своїм листом за № 271/М-1 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком як батьку дитини-інваліда з дитинства з вищевикладених підстав. Підставою для відмови у призначенні цього виду пенсії було те, що мати дитини використала право на призначення пенсії до досягнення віку.

Однак, така думка не обґрунтована законодавством. Згідно п.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»тимчасово, до прийняття відповідного закону: жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його заяви, відповідач своє рішення обґрунтував тим, що дружина позивача, як мати дитини-інваліда з дитинства не скористалася правом на цей вид дострокової пенсії за віком, а вибрала пенсію по інвалідності. На думку відповідача це є підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії як батьку дитини-інваліда з дитинства.

Однак, суд вважає, що таке рішення відповідача є необґрунтованим. Фактично при прийнятті свого рішення відповідач проаналізував призначення пільгової пенсії ОСОБА_2 та не дав оцінки тому, що для призначення пенсії батькові дитини-інваліда з дитинства потрібно, при наявності відповідного віку та страхового стажу, вибір матері. З положення п.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що вибір матері включає у собі, її бажання отримувати вказану пенсію, або ж відмовитися від неї на користь батька дитини-інваліда з дитинства. При цьому Закон не обмежує матір у праві на вибір іншого виду пенсії, а, також, не передбачає відсутність права батька дитини-інваліда з дитинства на цю дострокову пенсію у разі відмови матері від цієї пенсії на користь іншого виду пенсії.

Враховуючи, що відповідачем позивачу було відмовлено у призначенні дострокової пенсії як батьку дитини-інваліда з дитинства з тих підстав, що матір'ю дитини було вже використане право на пенсію до досягнення віку, що є необґрунтованим та незаконним, а, також, те, що суд не вправі самостійно вирішувати питання про призначення дострокової пенсії батькові дитини-інваліда з дитинства з інших підстав, які не враховувалися під час розгляду відповідачем заяви позивача від 07.11.2016 року, суд вважає, що при вирішення спору необхідно визнати рішення відповідача про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком як батькові дитини-інваліда з дитинства неправомірним та зобов'язати повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком згідно п.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 224/30 від 30.04.2002 р., Положенням про управління Пенсійний фонд України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. №8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. №5-5), ст.ст. 2, 5, 6, 9-12, 41, 99, 100, 158, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати оформлене листом від 15.11.2016 року за № 271/М-1 рішення управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком як батькові дитини-інваліда з дитинства - неправомірним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2016 року про призначення йому пенсії за віком згідно п.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.В. Зарютін

06.02.17