Справа № 2а-12024/11/1270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Київ К/9991/18875/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Бившевої Л.І. (головуючого), Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Луганську Державної податкової служби

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року

у справі № 2а-12024/11/1270

за позовом Державного підприємства ''Луганський авіаційний ремонтний завод''

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Луганську

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Державне підприємство ''Луганський авіаційний ремонтний завод'' (далі - ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'', позивач) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Луганську (далі - СДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування акту перевірки від 25 листопада 2011 року № 500/08-3/08215600 та прийняте на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення СДПІ форми ''Р'' від 13 грудня 2011 року № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем ''земельний податок'' за основним платежем на 614757,24 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції, встановлені п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, в розмірі 102465,54 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року в позові ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'' відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'' задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ форми ''Р'' від 13 грудня 2011 року № ; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у місті Луганську Державної податкової служби, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного встановлення обставин у справі та вирішення спору, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2012 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою СДПІ та витребувано матеріали справи з Луганського окружного адміністративного суду.

Через втрату матеріалів справи № 2а-12024/11/1270 внаслідок захоплення будівлі Луганського окружного адміністративного суду незаконним озброєним формуванням ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року відкрито провадження з відновлення втраченого судового провадження у вказаній адміністративній справі та витребувано у сторін документи, що долучалися до матеріалів справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року втрачену справу № 2а-12024/11/1270 відновлено частково, а саме в частині: копії адміністративного позову, копії апеляційної скарги, копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2012 року про відкриття касаційного провадження, копії ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2012 року про відкриття апеляційного провадження, копії ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2011 року, копії постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року, копії додаткових пояснень до апеляційної скарги, копії заперечень на апеляційну скаргу, копії апеляційної скарги, копії постанови Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року, копії заперечення проти адміністративного позову, копії адміністративного позову, копії акту, копії Закону України ''Про розвиток літаковобудівної промисловості'', копії кодів за КВЕД-2010, копії листа до судових дебатів, копії податкового повідомлення-рішення від 21 серпня 2012 року № , копії податкового повідомлення-рішення від 13 грудня 2011 року № , копії листа про розгляд заперечень, копії заперечення до акту, копії повідомлення від 14 листопада 2011 року № 62 та копії наказу від 11 листопада 2011 року № 520, копії ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2012 року, копії повістки-повідомлення, копії листа від 06 лютого 2012 року, копії повідомлення від 30 грудня 2011 року, копії ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2011 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ТОВ "Ремо" ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на стадії касаційного перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій, приводом для якого є касаційна скарга, а підставами - порушення судом норм матеріального чи процесуального права, суд касаційної інстанції не має повноважень на ревізію рішення суду про відновлення втраченого судового провадження і права на підставі ст. 279 Кодексу адміністративного судочинства України з посиланням на недостатність зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого провадження ухвалювати рішення про закриття касаційного провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем ''земельний податок'' в сумі 614757,24 грн. слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті від 25 листопада 2011 року № 500/08-3/08215600 про результати позапланової невиїзної перевірки ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'' з питань повноти нарахування та сплати земельного податку за період з січня 2011 року по вересень 2011 року, про порушення підприємством пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.2 ст. 286 п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (далі - ПК України) внаслідок неправомірного застосування пільги з земельного податку, що призвело до його заниження на зазначену суму. Цей висновок обґрунтований посиланням на те, що ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'', включене до переліку суб'єктів літакобудування, щодо яких запроваджено тимчасові заходи державної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 09 червня 2010 року № 405, здійснює лише діяльність з ремонту, переобладнання, модифікації, модернізації авіаційної техніки та авіаційних двигунів і не виготовляє кінцеву продукцію, а тому не має право застосовувати пільгу, передбачену п. 2 підрозділу 6 розділу ХХ ПК України. Таку пільгу мають лише ті суб'єкти літакобудування, які безпосередньо виготовляють кінцеву продукцію.

Висновок суду першої інстанції про відмову у позові вмотивований тим, що ПК України обмежує пільгове оподаткування суб'єктів літакобудування, що включені до переліку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 09 червня 2010 року № 405, і чітко встановлює, що від земельного податку звільняються лише земельні ділянки таких суб'єктів літакобудування, які безпосередньо використовуються для цілей виробництва кінцевої продукції, тобто підприємства, які виготовляють кінцеву продукцію. Оскільки ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'' здійснює діяльність лише з ремонту, переобладнання та модифікації авіаційних двигунів і не є виробником кінцевої продукції, то підприємство не мало право на пільгу зі сплати земельного податку.

Задовольняючи позов в частині скасування податкового повідомлення - рішення форми ''Р'' від 13 грудня 2011 року № , Донецький апеляційний адміністративний суд України виходив з того, що згідно вимог ПК України суб'єкти літакобудування, що підпадають під дію норм ст. 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості" від 12 липня 2001 року № 2660-III і до яких відноситься позивач, що підтверджено довідкою АА № 286383 з ЄДРПОУ, звільняються від сплати земельного податку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Законом України "Про розвиток літакобудівної промисловості" від 12 липня 2001 року № 2660-III (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2660-III) запроваджено умови для розвитку літакобудівної промисловості, забезпечення конкурентоспроможності літаків, двигунів для них та авіаційного обладнання вітчизняного виробництва, а також збереження та збільшення робочих місць на підприємствах суміжних галузей.

Положення Закону № 2660-ІІІ застосовуються до юридичних осіб - резидентів України, які здійснюють діяльність у галузі літакобудівної промисловості та згідно із законом мають відповідні ліцензії, а також відповідні сертифікати на право розробки або виробництва, або ремонту, або переобладнання, або модифікації, або технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів (далі - суб'єкти літакобудування) та відповідають хоча б двом з таких критеріїв: а) здійснюють розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів; б) виконують державне або оборонне замовлення на розробку авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництво авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонт авіаційної техніки та авіаційних двигунів; в) забезпечують виконання Україною міжнародних зобов'язань з реалізації міжнародних контрактів з розробки авіаційної техніки та авіаційних двигунів, постачання авіаційної техніки та авіаційних двигунів, виробництва авіаційної техніки та авіаційних двигунів, ремонту авіаційної техніки та авіаційних двигунів (ст. 2).

Перелік суб'єктів літакобудування, щодо яких запроваджено тимчасові заходи державної підтримки, формує Міністерство промислової політики України та затверджує Кабінет Міністрів України.

Суб'єкти літакобудування, які не відповідають критеріям, встановленим цією статтею, виключаються Кабінетом Міністрів України із затвердженого Переліку за поданням Міністерства промислової політики України.

Такий Перелік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2010 року № 405 (далі - Перелік).

Відповідно до ст. 3 Закону № 2660-III тимчасово, до 01 січня 2016 року, з метою створення належних умов для забезпечення виконання Україною зобов'язань, передбачених міжнародними договорами (угодами) України, до суб'єктів літакобудування, що підпадають під дію норм ст. 2 цього Закону, застосовуються, зокрема, особливості сплати земельного податку, встановлені відповідними податковими законами.

Згідно з п. 2 підрозділу 6 розділу XX ПК України до 01 січня 2016 року звільняються від сплати земельного податку суб'єкти літакобудування, що підпадають під дію норм ст. 2 Закону України "Про розвиток літакобудівної промисловості", земельні ділянки яких безпосередньо використовуються для цілей виробництва кінцевої продукції, а саме: літальних апаратів, їх корпусів, двигунів, включаючи місця, призначені для їх зберігання (склади, ангари, місця для відстоювання), посадково-злітні смуги, а також місця, в яких розташовані пункти заправки (дозаправки) моторних літальних апаратів та контролю над польотами.

Визнаючи безпідставність застосування позивачем пільги щодо сплати земельного податку, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 2.1 статуту ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'', затвердженого 16 травня 2006 року, метою діяльності підприємства є виконання ремонту та модернізації озброєння, військової, спеціальної та цивільної техніки за державними замовленнями за договорами, на здійснення якої підприємство отримало відповідний дозвіл - ліцензію на ремонт військової техніки.

При цьому суд не звернув увагу, що відповідно до довідки АА № 286383 з ЄДРПОУ, виданої Головним управлінням статистики у Луганській області, основним видом діяльності ДП ''Луганський авіаційний ремонтний завод'' за КВЕД є виробництво літальних апаратів, включаючи космічні (35.30.0), а відповідно до норм Державного класифікатору видів економічної діяльності, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26 грудня 2005 року № 375, діяльність з технічного обслуговування, капітальний ремонт та переобладнання повітряних літальних апаратів, включаючи космічні, здійснювана позивачем, відноситься до підкласу групи "Виробництво літальних апаратів, включаючи космічні" (30.30). Також не звернув увагу суд, що визначення терміну "кінцева продукція" ПК України не містить, тоді як за визначенням, наведеним у Законі України "Про підтвердження відповідності" від 17 травня 2001 року № 2406-III, "продукція" - будь-який виріб, процес чи послуга, що виготовляється, здійснюється чи надається для задоволення суспільних потреб.

Ці обставини були встановлені судом апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення першої інстанції, на підставі яких апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявності у позивача, як суб'єкта літакобудування, що підпадає під дію норм ст. 2 Закону № 2660-III, який здійснює діяльність у сфері виробництво літальних апаратів, права на застосування пільги зі сплати земельного податку та відповідно про протиправність податкового - повідомлення рішення, з приводу правомірності якого виник спір

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи довід касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, СДПІ посилається на ті ж самі обставини, які вказані в акті перевірки та які були предметом оцінки судом апеляційної інстанції; в касаційній скарзі не наведено конкретних підстав, які б свідчили про порушення судом норм процесуального права при встановленні обставин у справі та норм матеріального права при їх юридичній оцінці.

Щодо визнання протиправним та скасування акту перевірки від 25 листопада 2011 року № 500/08-3/08215600, то в цій частині постанова апеляційного суду, не оскаржена сторонами, відповідає закону і залишається без змін з мотивів, наведених у постанові.

Відповідно до ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Луганську Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2012 року у справі № 2а-12024/11/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.І. Бившева

Судді: І.Я. Олендер

Т.М. Шипуліна