Справа № 820/5110/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р.Справа № 820/5110/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін : позивача - Харламова К.І., відповідача - Ковальчука Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2016р. по справі № 820/5110/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Завод ім. Фрунзе"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА

Публічне акціонерне товариство "Завод ім. Фрунзе" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Завод ім. Фрунзе") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі по тексту -СДПІ, відповідач), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Державної податкової служби України № від 17.06.2013 р. на суму 186753, 50 грн., № 00001341 від 17.06.2013 р. на суму 13664,00 грн. та № від 17.06.2013 р. на суму 216624,25 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 року по справі № 820/5110/13-а адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Завод імені Фрунзе" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Державної податкової служби № від 17.06.2013р.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Державної податкової служби № від 17.06.2013р. в частині зменшення від'ємного значення з ПДВ в розмірі 12530,67 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Державної податкової служби № від 17.06.2013 р. в частині нарахованого грошового зобов'язання з податку на прибуток всього в розмірі 214747,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 151522,0 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 63225,75 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод ім. Фрунзе" залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів задоволено.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013р. по справі № 820/5110/13-а скасовано.

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Завод імені Фрунзе" в частині скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Державної податкової служби № від 17.06.2013р., скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Державної податкової служби № від 17.06.2013р. в частині зменшення від'ємного значення з ПДВ в розмірі 12530,67 грн., скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Харкові Державної податкової служби № від 17.06.2013 р. в частині нарахованого грошового зобов'язання з податку на прибуток всього в розмірі 214747,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 151522,0 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 63225,75 грн., - відмовлено.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.13 р. по справі №820/5110/13-а залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015 року по справі № К/800/66452/13 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе» задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 820/5110/13-а скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

У даній ухвалі судом касаційної інстанції зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з ПДВ, судам першої та апеляційної інстанції слід з'ясувати : рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податків. Вказано на необхідність дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податків, зокрема, у разі подальшого продажу придбаного товару нижче за ціну придбання; придбання товарів (послуг), використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо.

Констатовано, що судами попередніх інстанцій не в повній мірі досліджено обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та його контрагентами, не розглянуто належним чином докази, що містяться в матеріалах справи.

Частиною 5 ст. 227 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному провадженні справа розглядається з урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2016 р. по справі № 820/5110/13-а адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Завод ім..Фрунзе" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2013 р. про збільшення Публічному акціонерному товариству "Завод імені Фрунзе" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 186753, 50 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сімсот п'ятдесят три гривні 50 копійок), в тому числі 154089, 00 грн. (сто п'ятдесят чотири тисячі вісімдесят дев'ять гривень) за основним платежем та 32664, 50 грн. (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят чотири гривні 50 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2013 р. про зменшення Публічному акціонерному товариству "Завод імені Фрунзе" від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 13364, 00 грн. (тринадцять тисяч триста шістдесят чотири гривні) за основним платежем.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2013 р. про збільшення Публічному акціонерному товариству "Завод імені Фрунзе" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 216624, 25 грн. (двісті шістнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні 25 копійок), в тому числі 152773, 00 грн. (сто п'ятдесят дві тисячі сімсот сімдесят три гривні) за основним платежем та 63851, 25 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот п'ятдесят одна гривня 25 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Стягнуто з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Публічного акціонерного товариства "Завод Фрунзе" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 57-А, ідентифікаційний код 00236010) суму сплаченого судового збору в розмірі 2294, 00 грн. (дві тисячі двісті дев'яносто чотири гривні).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та дослідження доказів, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2016 р. по справі № 820/5110/13-а скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на акти ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 28.02.2013 року № 1228/22-710/36441342 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Екліпс-Буд», ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 13.06.2012 року № 531/2202/31939034 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецтрубомонтаж», ДПІ у Московському районі м. Харкова від 22.08.2012 року № 311/2220/35071824 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Детективна агенція «Хворостян», ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 20.02.2013 року № 842/22-5/37351695 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ОТГ-Груп», ДПІ у Московському районі м. Харкова від 31.05.2012 р. № 146/22/34756876 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АКПД-Плюс», стверджує про відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та вищевказаними його контрагентами. Вказує на відсутність за місцезнаходженням ТОВ «Детективна агенція «Хворостян», ПП «ОТГ-Груп», ТОВ «АКПД-Плюс», ненадання позивачем до перевірки ліцензій ПП «Екліпс Буд», ТОВ «Спецтрубомонтаж», необхідних для провадження будівельної діяльності, обумовленої договорами з позивачем по справі, ненадання ТОВ «Детективна агенція «Хворостян» документів до проведення зустрічної звірки, ненадання позивачем до перевірки обґрунтування необхідності проведення робіт, обумовлених договорами із ПП «Екліпс Буд», ПП «Спецтрубомонтаж». Враховуючи викладене, вважає вірними висновки акту перевірки про порушення позивачем податкового законодавства та не вбачає підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2016 р. по справі № 820/5110/13-а скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні та надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Стверджує, що реальність господарських операцій між ПАТ «Завод ім. Фрунзе» та контрагентами ПП "Екліпс Буд", ТОВ "Спецтрубомонтаж", ПП "ОТГ - Груп" , ТОВ "Фотомаг Ком ЮЕЙ", ТОВ "АКПД - Плюс", ТОВ "Детективна Агенція "Хворостян" повністю підтверджені належним чином оформленими первинними документами, придбані товари (послуги) безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача, а відтак, останнім цілком правомірно сформовано податковий кредит за результатами відносин з вказаними контрагентами. Акти перевірок та акти про неможливість проведення зустрічних звірок, на які посилається відповідач, не є належним доказом безтоварності господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами. У зв'язку з чим, вважає податкові повідомлення-рішення № від 17.06.2013 р., № 00001341 від 17.06.2013 р. та № від 17.06.2013 р. протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Завод Фрунзе" пройшло у встановленому чинним законодавством України процедуру державної реєстрації юридичною особою та зареєстроване виконавчим комітетом Харківської міської ради 03.12.1991 року, номер запису 1 011417, перебуває на обліку як платник податків в СДПІ.

В період з 13.05.2013 року по 23.05.2013 року фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Державної податкової служби було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ВАТ "Завод імені Фрунзе" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами: ПП "Екліпс Буд" () у вересні, листопаді 2011р., лютому 2012р.; ТОВ "Спецтрубомонтаж" () у березні, квітні 2011р.; ПП "ОТГ - Груп" () у березні 2011р.; ТОВ "Фотомаг Ком ЮЕЙ" () у січні 2012р.; ТОВ "Інтехмаш" () у квітні, травні 2011р.; ТОВ "АКПД - Плюс" () у листопаді 2011р.; ТОВ "Детективна Агенція "Хворостян" () у червні 2010р.- лютому 2012р. та дотримання вимог податкового законодавства по податку на прибуток за період ІІ-IV квартал 2010р., 2011р., І квартал 2012 р., за результатами якої складено акт від 30.05.2013 р. № 312/41.0-17/00236010 (т.1 а.с. 30-67) (далі по тексту - акт перевірки).

Зазначеним актом зафіксовані наступні порушення:

- п.п. 7.2.3 п. 7.2 п.п.7.4.1, п.п.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. №168/97-ВР, зі змінами і доповненнями, п. 201.4, 201.6, ст.201, п.198.3, 198.4 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за № 2755-IV, із урахуванням змін та доповнень, завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП "Екліпс Буд" (), ТОВ "Спецтрубомонтаж" (), ТОВ "Фотомаг Ком ЮЕЙ" (), ТОВ "АКПД-Плюс" (), ТОВ "Детективна Агенція "Хворостян" () на загальну суму 166137 грн., в т.ч.: червень 2010р. - 6129 грн., липень 2010р. - 3118 грн., серпень 2010р. - 6166 грн., вересень 2010 р.- 6416 грн., жовтень 2010р. - 6120 грн., листопад 2010р. - 5916 грн., грудень 2010р. - 6076 грн., січень 2011р.- 5102 грн.,березень 2011р.- 12601 грн., квітень 2011р. - 10665 грн., травень 2011р. - 8441 грн., червень 2011 р. - 5731 грн., липень 2011р. - 6003 грн., серпень 2011р. - 113 грн., вересень 2011р. - 25004 грн., жовтень 2011р. - 5740 грн., листопад 2011 грн. - 20659 грн., грудень 2011р.- 795 грн., січень 2012р.- 11999 грн., лютий 2012р. - 13364 грн.;

- п.п. "и" п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-IV, із урахуванням змін та доповнень, завищено суму податкового кредиту січня 2012 р. на 126,9 грн., по контрагенту ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ" (), яким оформлено податкову накладну з порушенням;

- п.п. 7.2.3 п.7.2. п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.2. п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР, зі змінами і доповненнями, та п.п. "и" п. 201.1 ст.201, п.201.4, 201.6 ст. 201, п. 198.3, п.198.4, ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, із урахуванням змін та доповнень:

- занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 152773, 00 грн., у т.ч. по періодам: червень 2010р. - 6129 грн., липень 2010р. - 3118грн., серпень 2010р.- 6166 грн.. вересень 2010р. - 6416 грн., жовтень 2010р.- 6120 грн., листопад 2010р. - 5916 грн., грудень 2010р. - 6076 грн., січень 2011р. - 5102 грн., травень 2011р. - 31707 грн., червень 2011р.- 5731 грн., липень 2011р. - 6003 грн., серпень 2011р.- 113 грн., жовтень 2011р.- 7939 грн., грудень 2011р. - 44238 грн., січень 2012р.- 11999 грн.

- завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 13364 грн., за період - лютий 2012р.

- п. 5.1, п.п. 5.2.1п. 5.2 ст. 5, п.п. 8.3.1, 8.3.2 п.8.3, п.п.8.7.1 п.8.7. ст. 8, ст. 3, п. 10.1 ст. 10 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994р. "Про оподаткування прибутку підприємств" (із змінами та доповненнями), п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п.134.1, ст.134, п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2, п. 138.8, п. 138.10 ст. 138, п.145.1 ст. 145, п. 146.1, п. 146.2, п.146.11 та п.146.12 статті 146 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток у загальній сумі 154089,00 грн., у тому числі: 2 кв. 2010 року у сумі 7661,0 грн.; 3 кв. 2010 року в сумі 19730,5 грн.; 4 кв. 2010 року в сумі 22536,5 грн., 1 кв. 2011 року в сумі 28222,0 грн., 2-4 кв. 2011 року в сумі 63796 грн., 1 кв. 2012 року в сумі 12143 грн.

На підставі наведених висновків акту перевірки № 312/41.0-17/00236010 від 30.05.2013 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Державної податкової служби 17.06.2013 р. були винесені податкові повідомлення - рішення:

- № (т. 1 а.с. 24), яким визначено податкове зобов'язання ПАТ "Завод ім. Фрунзе" з податку на додану вартість на загальну суму 186753,50 грн., у т.ч. за основним платежем у розмірі 154089,00 грн. та 32664,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № (т. 1 а.с. 26), яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2012 року в сумі 13364,00 грн.;

- № (т. 1 а.с. 28), яким визначено податкове зобов'язання ПАТ "Завод ім. Фрунзе" з податку на прибуток на загальну суму 216624,25 грн., у т.ч. за основним платежем - 152773,00 грн. та 63851,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погодившись із вказаними податковими тповідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що оскільки спірні правовідносини щодо правомірності формування позивачем валових витрат за 1 квартал 2011 року виникли до 01.04.2011 року (набрання чинності розділом ХІІІ Податкового кодексу України), а відносини щодо формування податкового кредиту за червень-грудень 2010 року - до 01.01.2011 року (набрання чинності Податковим кодексом України), застосуванню при наданні оцінки правомірності формування таких показників податкового обліку підлягають положення Законів України "Про оподаткування прибутку підприємств", «Про податок на тдодану вартість», "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

При цьому, колегія суддів відмічає, що порядок та підстави формування витрат у 2-4 кварталах 2011 року, а також підстави та порядок формування податкового кредиту за січень 2011 року - лютий 2012 року регламентовано Податковим кодексом України.

За визначенням п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" господарською діяльністю є будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, встановлених пунктами 5.3.-5.7. цієї статті.

Як встановлено підпунктом 5.3.9. пункту 5.3 статті 5 цього Закону не включаються до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п. 5.11 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Згідно з п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

До витрат операційної діяльності включається, окрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. (п. 138.1.1 ст. 138 ПКУ).

У відповідності до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі по тексту - Закон №168/97-ВР) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Як встановлено підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Наведеним нормам Закону України «Про податок на додану вартість» кореспондують положення Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України (в редакції, чинній на час виникненя сірних відносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), та права на віднесення витрат по його придбанню до складу витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач протягом перевіреного періоду мав господарські відносини із ПП "Екліпс Буд", ТОВ "Спецтрубомонтаж", ТОВ "Детективна агенція "Хворостян", ПП "ОТГ-ГРУП", ТОВ "АКПД ПЛЮС", ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ".

Між позивачем та ПП "Екліпс Буд" було укладено договір підряду №23/06 від 23.06.2011р., згідно якого Підрядник, ПП "Екліпс Буд", бере на себе обов'язок виконати комплекс робіт по виготовленню та монтажу алюмінієвих конструкцій з теплого профілю "Талісман" із склопакетами загальною площею 653 кв.м частини нежитлової будівлі "А-1" за адресою: вул. Плеханівська, 57А.

Матеріалами справи підтверджено, що сторонами підписані додатки до договору №23/06 від 23.06.2011р., а саме графік виконання робіт, договірна ціна, локальна відомість №2-1-1 Форма - 4; договірна ціна на облаштування системи водостоків, підсумкова відомість ресурсів (т.2, а.с. 16-27).

На виконання умов зазначеного договору ПП "Екліпс Буд" були виписані податкові накладні №1 від 05.09.2011р., № 1 від 03.11.2011р., №7 від 15.02.2012р., № 26 від 29.02.2012р. (т.2, а.с. 28-31)

На підтвердження фактичної сплати позивачем за отримані послуги представниками позивача були надані до матеріалів справи копії платіжних доручень №6229 від 05.09.2011р.; №7350 від 03.11.2011р., №8449 від 15.02.2012р.; №11966 від 06.08.2012р., № 13320 від 08.08.2012р. (т.2, а.с. 32-36).

На підтвердження передачі підряднику будівельних матеріалів позивачем надано копію лімітно-забірної відомості від 30.11.2011 р. №1 (т.6, а.с.29).

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ "Завод імені Фрунзе" та ТОВ "Спецтрубомонтаж" було укладено низку договорів підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт у будинку за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 57-А, а саме: № 22/03 від 23.02.2011р., №23/03 від 23.02.2011р., №09/03 від 09.03.2011р., №03/02 від 03.02.2011р. (т. 1 а.с. 69-80).

В рамках виконання вищевказаних договорів ТОВ "Спецтрубомонтаж" були виписані: - податкові накладні № 8 від 07.02.2011р., № 44 від 09.02.2011р., №116 від 28.04.2011р., №187 від 30.04.2011р., № 188 від 30.04.2011р., № 112 від 31.03.2011р., №113 від 31.03.2011р., №114 від 31.03.2011р., № 115 від 31.03.2011р.,№ 132 від 28.04.2011р.,

- прибуткові накладні №22/03-1 від 22.03.2011р., №03/02 від 03.02.2011р. на суму 2060 грн., №03/02 від 03.02.2011р. на суму 12171,23 грн., №03/02 від 30.03.2011р. на суму 8264,93 грн., №03/02 від03.02.2011р. на суму 1320,17 грн., № 03/02 від 03.02.2011р. на суму 4645,75 грн., №03/02 від 03.02.2011р. на суму 10026,20 грн., №03/02 від 03.02.2011р., №22/03 від 22.03.2011р. на суму 3416,11 грн., № 23/03 від 22.03.2011р. на суму 3016,90грн.,№09/03-1 від 30.03.2011р. на суму 17538,23 грн.

До матеріалів справи також долучені копії актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в.

Виконані ТОВ "Спецтрубомонтаж" роботи було оплачені в безготівковій формі, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень №876 від 07.02.2011р. від 07.02.2011р., №970 від 09.02.2011р., №874 від 01.04.2011р.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що приміщення за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 57-А належить ПАТ "Завод Фрунзе" на праві власності та було надане в оренду Департаменту з питань підготовки Євро-2012 з футболу Харківської міської ради на умовах його відповідності технічним характеристикам, необхідним для використання під медіа-центр для роботи журналістів, що викликало необхідність проведення комплексу робіт, які були замовлені у ПП "Екліпс Буд", ТОВ "Спецтрубомонтаж". Вказані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи копіями реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Харківській області 03.12.2012 р., договору про закупівлю послуг за державні кошти від 17.01.2012 р. (т.4, а.с.104-111).

Як вбачається з бухгалтерської довідки №0152 від 18.09.2013 р. (т.6 а.с. 20), витрати на реконструкцію та ремонт будівлі за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 57-А в податковому обліку з податку на прибуток були віднесені на збільшення балансової вартості основних засобів.

Також судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що контрагенти позивача - ПП "Екліпс Буд", ТОВ "Спецтрубомонтаж" на час існування господарських відносин з позивачем мали ліцензії на здійснення діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, копії яких долучені до матеріалів справи (т.4 а.с. 102-103, 112-113).

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ" () за січень 2012 р., матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ" укладено договір №050112 від 05.01.2012р., відповідно до умов якого Постачальник, ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ", зобов'язується поставити Покупцю, ПАТ "Завод імені Фрунзе", інструмент ("Товар") по номенклатурі, кількості і ціні згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, а Покупець зобов'язується сплатити та прийняти товар на умовах договору (т.2, а.с. 48-49).

На виконання зазначеного договору контрагентом позивача, ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ", згідно Специфікації (додатку №1) були виписані рахунок-фактура №Сч-0000215 від 10.01.2012р. та податкова накладна № 248 від 19.01.12 (т.2, а.с.50) на фотоапарат Canon, акумулятор, карту пам'яті.

На підтвердження факту сплати за отриманий від ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ" товар позивачем надано до матеріалів справи копію платіжного доручення № 8732 від 19.01.2012р.

Факт отримання товару позивачем підтверджується прибутковим ордером №3958 від 07.03.2012р. до видаткової накладної №РН-0000403 від 30.01.2012р. (01 центральний цех 175), товар отримано через менеджера із ЗЕД ОСОБА_3, який прийняв товар по довіреності №3525 від 25.01.2012р. Згідно з подорожнім листом ВАТ "Завод імені Фрунзе", копію якого надано до матеріалів справи, транспортування товару, отриманого від ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЄЙ", здійснював водій ОСОБА_4 автомобілем марки Славута д/н НОМЕР_1 (т.2, а.с. 51-52).

Як вбачається з наказу № 361 від 09.01.2012 р. про забезпечення технічного відділу засобами цифрової фототехніки (т.4, а.с.173), вказані товари були придбані для використання у господарській діяльності, а саме - фотофіксації картерів автомобілів, захист до яких ще не сконструйований.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією відомості про передачу ТМЦ у виробництво № ЗиФ-45735 від 12.03.2012 р. (т.4 а.с. 174) придбані ТМЦ передані для використання у технічний відділ.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Детективна агенція "Хворостян" () за червень 2010 р.- лютий 2012 р. колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ "Завод імені Фрунзе" та ТОВ "Детективна агенція "Хворостян" на здійснення послуг з охорони, монтажу, пусконаладки, технічного обслуговування та ремонту охоронної сигналізації за адресами розташування приміщень, які належать позивачу на праві власності та користування, було укладено наступні договори: № 001/ЗиФ від 01.04.2009р.; ОТС № 1044 від 14.04.2010р.; № 1007 від 01.04.2009р.; ОТС № 1041 від 18.03.2010р.; № 10-ФП/1А від 30.12.2010р.; № 10-ФП/3А від 01.05.2011р.; № 10-ФП/4А від 01.05.2011р.; № 10-ФП/2А від 30.12.2011р.; № 10-ФП/2 від 01.08.2010р.; № 10-ФП/1 від 01.08.2010р.; № 10-ФП/1А від 01.05.2011р.; № М/Ю-014 від 18.03.2010р.; № М/Ю-015 від 22.03.2010р.; № М/Ю-016 від 12.04.2010р.; № 09/01/10-ХЗЭТ від 01.01.2010р.; № 10-ФП/3А від 30.12.2010р.; № М/Ю-017 від 04.01.2011р.; № 10-ФП/4А від 30.12.2010р.; № 10-ФП від 01.01.2010р.; № 10/04-П від 24.04.2010р.; № 10-ФП/2а від 30.12.2011р.; № 10-ФП/1А від 30.12.2010р.

За результатами виконання вищезазначених договорів представниками сторін договорів були підписані акти здачі-прийняття робіт: № ОУ-0000455 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000351 від 31.08.2011р.; № ОУ-0000337 від 31.08.2011р. № ОУ-0000338 від 31.08.2011р.; № ОУ-0000339 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000376 від 30.09.2011р. до договору № 10-ФП/4А від 01.05.2011р.; № ОУ-0000375 від 30.09.2011р.; № ОУ-0000428 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000377 від 30.09.2011р.; № ОУ-0000444 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000466 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000419 від 30.10.2011р.; № ОУ-0000483 від 30.11.2011р.; № ОУ-0000484 від 30.11.2011р; № ОУ-0000485 від 30.11.2011р.; № ОУ-0000496 від 30.11.2011р.; № ОУ-0000045 від 29.02.2012р.; № ОУ-0000041 від 29.02.2012р.; № ОУ-0000042 від 29.02.2012р.; № ОУ-0000043 від 29.02.2012р.; № ОУ-0000254 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000229 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000230 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000231 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000233 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000496 від 30.11.2011р.; № ОУ-0000277 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000278 від 31.01.2011р.; № ОУ-0000232 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000302 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000134 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000275 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000175 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000177 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000176 від 30.02.2011р.; № ОУ-0000146 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000004 від 21.01.2011р.; № ОУ-0000092 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000133 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000052 від 28.02.2011р.; № ОУ-0000053 від 28.02.2011р.; № ОУ-0000102 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000080 від 28.02.2011р.; № ОУ-0000023 від 31.01.2011р; № ОУ-0000024 від 31.01.2011р.; № ОУ-0000022 від 31.01.2011р. ; № ОУ-0000034 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000002 від 14.01.2011р.; № ОУ-0000565 від 31.12.2010р.; № ОУ-0000538 від 31.12.2010р.; № ОУ-0000576 від 31.12.2010р.; № ОУ-0000537 від 31.12.2010р.; № ОУ-0000482 від 30.11.2010р.; №ОУ-0000434 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000435 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000483 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000436 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000507 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000484 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000434 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000414 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000400 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000415 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000402 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000401 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000361 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000372 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000319 від 31.07.2010р.; № ОУ-0000318 від 31.07.2010р.; № ОУ-0000337 від 31.07.2010р.; № ОУ-0000320 від 31.07.2010р.; № ОУ-0000360 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000359 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000243 від 16.06.2010р.; № ОУ-0000253 від 30.06.2010р.; № ОУ-0000136 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000229 від 31.05.2010р.; № ОУ-0000162 від 30.04.2010р.; № ОУ-0000274 від 30.06.2010р.; № ОУ-0000251 від 30.06.2010р.; № ОУ-0000252 від 30.06.2010р.; № ОУ-0000466 від 30.11.2011р.; № ОУ-0000554 від 31.11.2011р.; № ОУ-0000318 від 10.08.2011р.; № ОУ-0000276 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000301 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000279 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000232 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000278 від 31.07.2011р.; № ОУ-0000415 від 30.09.2011р.; № ОУ-0000033 від 31.01.2011р.; № ОУ-0000056 від 28.02.2011р.; № ОУ-0000026 від 31.01.2011р.; № ОУ-0000025 від 31.01.2011р.; № ОУ-0000178 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000179 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000145 від 30.04.2011р.; № ОУ-0000079 від 28.02.2011р.; № ОУ-0000055 від 28.02.2011р.; № ОУ-0000101 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000137 від 16.04.2011р.; № ОУ-0000135 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000093 від 31.03.2011р.; № ОУ-0000336 від 31.07.2010р.; № ОУ-0000321 від 28.02.2010р.; № ОУ-0000371 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000363 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000362 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000397 від 31.08.2010р.; № ОУ-0000416 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000403 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000417 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000413 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000404 від 30.09.2010р.; № ОУ-0000471 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000458 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000437 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000438 від 31.10.2010р.; № ОУ-0000485 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000506 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000486 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000540 від 31.11.2010р.; № ОУ-0000564 від 31.11.2010р.; №ОУ-0000539 від 31.11.2010р.; № ОУ-0000506 від 30.11.2010р.; № ОУ-0000047 від 29.02.2012р.; № ОУ-0000427 від 31.10.2011р.; № ОУ-0000495 від 30.11.2011р.; № ОУ-0000540 від 31.11.2011р.; № ОУ-0000255 від 30.06.2011р.; № ОУ-0000188 від 31.05.2011р.; № ОУ-0000186 від 31.05.2011р.; № ОУ-0000185 від 31.05.2011р.; № ОУ-0000184 від 31.05.2011р.; № ОУ-0000211 від 31.05.2011р.; № ОУ-0000212 від 31.05.2011р., копії яких наявні в матеріалах справи.

На підставі вказаних договорів та актів виконаних робіт контрагентом позивача, ТОВ "ДА "Хворостян", були виписані податкові накладні: № 173 від 30.04.2010р.; № 228 від 31.05.2010р.; № 258 від 09.06.2010р.; № 283 від 30.06.2010р.; № 284 від 30.06.2010р.; № 285 від 30.06.2010р.; № 286 від 30.06.2010р.; № 294 від 30.06.2010р.; № 295 від 30.06.2010р.; № 296 від 30.06.2010р.; № 309 від 30.06.2010р. № 347 від 31.07.2010р.; № 337 від 31.07.2010р.; № 338 від 31.07.2010р.; № 340 від 31.07.2010р.; № 346 від 31.07.2010р.; № 348 від 31.07.2010р.; № 351 від 31.07.2010р.; № 373 від 31.08.2010р.; № 374 від 31.08.2010р.; № 375 від 31.08.2010р.; № 376 від 31.08.2010р.; № 377 від 31.08.2010р.; № 382 від 31.08.2010р.; № 383 від 31.08.2010р.; № 384 від 31.08.2010р.; № 394 від 31.08.2010р.; № 419 від 30.09.2010р.; № 420 від 30.09.2010р.; № 421 від 30.09.2010р.; № 422 від 30.09.2010р.; № 423 від 30.09.2010р.; № 425 від 30.09.2010р.; № 426 від 30.09.2010р.; № 432 від 30.09.2010р.; № 433 від 30.09.2010р.; № 434 від 30.09.2010р.; № 469 від 31.10.2010р.; № 471 від 31.10.2010р.; № 472 від 31.10.2010р.; № 473 від 31.10.2010р.; № 479 від 31.10.2010р.; № 480 від 31.10.2010р.; № 483 від 31.10.2010р.; № 517 від 30.11.2010р.; № 518 від 30.11.2010р.; № 519 від 30.11.2010р.; № 520 від 30.11.2010р.; № 521 від 30.11.2010р.; № 528 від 30.11.2010р.; № 537 від 30.11.2010р.; № 595 від 31.12.2010р.; № 596 від 31.12.2010р.; № 597 від 31.12.2010р.; № 599 від 31.12.2010р.; № 603 від 31.12.2010р.; № 604 від 31.12.2010р.; № 20 від 16.04.2011р.; № 30 від 30.04.2011р.; № 31 від 30.04.2011р.; № 32 від 30.04.2011р.; № 33 від 30.04.2011р.; № 34 від 30.04.2011р.; № 39 від 30.04.2011р.; № 40 від 30.04.2011р.; № 16 від 14.01.2011р.; № 26 від 30.01.2011р.; № 27 від 31.01.2011р.; № 28 від 31.01.2011р.; № 27 від 31.01.2011р.; № 39 від 31.01.2011р.; № 38 від 31.01.2011р.; № 39 від 28.02.2011р.; № 21 від 21.02.2011р.; № 29 від 28.02.2011р.; № 28 від 28.02.2011р.; № 27 від 28.02.2011р.; № 26 від 28.02.2011р.; № 25 від 28.02.2011р.; № 41 від 31.03.2011р.; № 45 від 31.03.2011р.; № 47 від 31.03.2011р.; № 46 від 31.03.2011р.; № 42 від 31.03.2011р.; № 44 від 31.03.2011р.; № 21 від 29.02.2012р.; № 20 від 29.02.2012р.; № 19 від 29.02.2012р.; № 18 від 29.02.2012р.; № 17 від 29.02.2012р.; № 16 від 29.02.2012р.; № 15 від 29.02.2012р.; № 23 від 31.01.2012р.; № 25 від 31.01.2012р.; № 20 від 31.01.2012р.; № 21 від 31.01.2012р.; № 22 від 31.01.2012р.; № 24 від 31.01.2012р.; № 26 від 31.01.2012р.; № 16 від 13.03.2011р.; № 43 від 31.03.2011р.; № 26 від 31.01.2012р.; № 26 від 20.12.2011р.; № 26 від 31.01.2012р.; № 37 від 31.12.2011р.; № 46 від 31.12.2011р.; № 35 від 31.12.2011р.; № 50 від 31.12.2011р.; № 13 від 05.12.2011р.; № 36 від 31.12.2011р.; № 45 від 31.12.2011р.; № 30 від 30.06.2011р.; № 34 від 31.08.2011р.; № 41 від 30.11.2011р.; № 40 від 30.11.2011р.; № 34 від 31.08.2011р.; № 35 від 30.11.2011р.; № 32 від 30.11.2011р.; № 31 від 30.11.2011р.; № 30 від 30.11.2011р.; № 24 від 25.11.2011р.; № 21 від 18.11.2011р.; № 28 від 27.09.2011р.; № 42 від 31.10.2011р.; № 41 від 31.10.2011р.; № 35 від 31.10.2011р.; № 34 від 31.10.2011р.; № 33 від 31.10.2011р.; № 29 від 30.10.2011р.; № 45 від 30.09.2011р.; № 35 від 30.09.2011р.; № 37 від 30.09.2011р.; № 6 від 30.09.2011р.; № 44 від 30.09.2011р.; № 29 від 29.09.2011р.; № 1 від 02.09.2011р.; № 42 від 31.08.2011р.; № 41 від 31.08.2011р.; № 31 від 31.08.2011р.; № 33 від 31.08.2011р.; № 32 від 31.08.2011р.; № 22 від 21.08.2011р.; № 36 від 31.07.2011р.; № 37 від 31.07.2011р.; № 47 від 31.07.2011р.; № 46 від 31.07.2011р.; № 39 від 31.07.2011р.; № 38 від 31.07.2011р.; № 35 від 30.06.2011р.; № 27 від 30.06.2011р.; № 28 від 30.06.2011р.; № 29 від 30.06.2011р.; № 31 від 30.06.2011р.; № 36 від 30.06.2011р.; № 28 від 31.05.2011р.; № 26 від 31.05.2011р.; № 25 від 31.05.2011р.; № 46 від 31.05.2011р.; № 36 від 31.05.2011р.; № 37 від 31.05.2011р., по яким суми ПДВ включені позивачем до складу податкового кредиту.

На підтвердження реальності придбаних послуг, виконаних робіт позивачем до матеріалів справи надані копії Інструкції про порядок здавання об'єкта під централізовану охорону, зняття об'єкта з охорони та порядок користування тривожною сигналізацією, описи об'єктів, що охороняються, акти вводу в експлуатацію охоронної сигналізації та технічного огляду, Інструкції по організації охорони об'єктів, протоколи погодження договірної ціни, кошториси, акти дослідження технічного стану об'єктів (т.6, а.с. 30-165).

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Детективна агенція "Хворостян" у спірному періоді мало ліцензію МВС України на надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності серії АВ № 343474 строком дії з 13.08.2007 р. по 13.08.2012 р. (т.4, а.с. 28). Як вбачається з акта планової перевірки додержання ТОВ "Детективна агенція "Хворостян" ліцензійних умов від 23 квітня 2011 року № 14, реальність здійснення охоронної діяльності вказаним суб'єктом підтверджується (т. 4 а.с. 171-172).

Крім цього, позивачем на підтвердження реального здійснення господарської діяльності контрагентом надані штатні розклади та книгу обліку трудових книжок ТОВ "Детективна агенція "Хворостян", копії форми 1 ДФ щодо кількості робітників ТОВ "Детективна агенція "Хворостян" та звітів контрагента до органів Пенсійного фонду України з доказами їх подання за відповідний період, які спростовують твердження відповідача про недостатність працівників агентства (т.4 а.с. 145-154; т. 6 а.с. 170-250; т.7 а.с. 1-146).

Матеріалами справи підтверджено, що між ВАТ "Завод імені Фрунзе" та ПП "ОТГ-Груп" був укладений договір № 1 від 01.02.2011 р. про надання послуг з перевезення вантажів (т.6, а.с. 166-167), згідно з умовами якого у березні 2011р. ПП "ОТГ-Груп" було надано послуги по перевезенню вантажів на суму 5004,00 грн.. Вартість наданих послуг по перевезенню вантажів у березні 2011 року було включено ВАТ "Завод імені Фрунзе" до складу валових витрат по рядку 04.1 "Витрати на придбання товарів(робіт, послуг)" податкової декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2011 року в сумі 5004,00 грн.

За результатами виконання вищезазначеного договору представниками сторін були підписані акти виконаних робіт на транспортні послуги (т.2 а.с. 65-70).

ПП "ОТГ-Груп" на адресу позивача були виписані податкові накладні № 254 від 11.03.2011 р., № 32 від 02.03.2011р., № 505 від 21.03.2011р., №626 від 26.03.2011р., №559 від 23.03.2011р., №538 від 22.03.2011р. (т. 2 а.с. 55-60).

За проведені роботи ПП "ОТГ-Груп" було виставлено рахунки б/н від 20.03.2011р., № 28/02К/ від 28.02.2011р. (т. 2 а.с. 61-62), які були оплачені відповідно до платіжних доручень: № 2169 від 17.03.2011р., №1066 від 06.04.2011р., копії яких наявні в матеріалах справи (т. 2 а.с. 63-64).

З пояснень представника позивача судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ПАТ "Завод Фрунзе" має велику кількість складських приміщень та здійснює господарську діяльність у достатньо територіально віддалених один від одного регіонах як України, так і інших країн, а відтак, послуги з перевезення вантажів є виробничою необхідністю та нерозривно пов'язані з виробничим процесом, а отже і з господарською діяльністю позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ "Завод імені Фрунзе" та ТОВ "АКПД-ПЛЮС" було укладено договір підряду від 02.11.2011р. за № 02/11 на виконання комплексу робіт з влаштування системи водостоків нежитлової будівлі по вул. Плеханівська, 57-А (Медіа - центр на період проведення Евро-2012 з його подальшою реконструкцією під автосалон з центром обслуговування автомобілів) (т. 2 а.с. 11-23).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що роботи виконуються згідно ціни з розрахунками (Додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п.6.2 договору протягом двох днів з дня підписання договору Замовник перераховує Підряднику передоплату на роботи в розмірі 5000,00 грн.

Копії договірної ціни облаштування системи водостоку нежитлової будівлі від 06.11.2011 року договору підряду міститься в матеріалах справи (т. 2 а.с. 24).

ВАТ "Завод імені Фрунзе" за роботи в якості попередньої оплати перераховано кошти в сумі 5000, 00 грн. згідно з платіжним дорученням від 24.11.2011 р. № 6787 (т. 2 а.с. 15)

ТОВ "АКПД-ПЛЮС" на адресу ВАТ "Завод імені Фрунзе" виписало податкову накладну №2405 від 24.11.2011 на загальну суму 5000,00 грн., у т.ч. ПДВ 833,33 грн., по якій позивачем сформовано податковий кредит (т.2, ас. 14).

Згідно даних бухгалтерського обліку, про що зазначено в Акті №312/41.0-17/00236010 від 30.05.2013р., сальдо по розрахунках з ТОВ "АКДП-Плюс" станом на 01.11.2011 року відсутнє, обороти за листопад 2011 року складають- Дт-5000,00 грн., Кт - 0 грн., сальдо на 01.12.2011р. та станом на 01.05.2013 року - Дт - 5000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується бухгалтерською довідкою (т.6, а.с. 20), 24.11.2011 року позивачем на адресу ТОВ "АКДП-Плюс" була здійснена попредня оплата в розмірі 5000,00 грн., яка до валових витрат підприємства не була віднесена, однак, згідно отриманої податкової накладної ПАТ "Завод Фрунзе" був сформований податковий кредит в розмірі 833,33 грн.

З наявних в матеріалах справи копій вищезазначених первинних документів, оформлених в ході господарських операцій між позивачем та його контрагентами ПП "Екліпс Буд", ТОВ "Спецтрубомонтаж", ПП "ОТГ - Груп" , ТОВ "Фотомаг Ком ЮЕЙ", ТОВ "АКПД - Плюс", ТОВ "Детективна Агенція "Хворостян" вбачається, що останні оформлені у відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, далі за текстом - Положення №88), а податкові накладні - згідно з нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Вищевказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, видами діяльності позивача є: 29.32.1 виробництво інших машин та устаткування для сільського та лісового господарства, 28.75.0 виготовлення інших готових металевих виробів, 5.1.90.0 інші види оптової торгівлі, 50.20.2 0 технічне обслуговування та ремонт автомобілів, 50.10.2 роздрібна торгівля автомобілями.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи копіями первинних документів підтверджується реальність господарських операцій між позивачем та ПП "Екліпс Буд", ТОВ "Спецтрубомонтаж", ПП "ОТГ - Груп" , ТОВ "Фотомаг Ком ЮЕЙ", ТОВ "АКПД - Плюс", ТОВ "Детективна Агенція "Хворостян", а отримані товари, роботи та послуги, придбані у вказаних контрагентів, пов'язані зі здійсненням господарської діяльності позивача.

Посилання відповідача на порушення п.п. "и" п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України при оформленні податкової накладної № 248 від 19.01.2012 р., виписаної ТОВ "ФОТОМАГ КОМ ЮЕЙ" (невірне зазначення виду цивільно-правового договору) не має наслідком недійсність вказаної податкової накладної, тому не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту.

Твердження дповідача про відсутність у контрагентів позивача ПП «Екліпс Буд» та ТОВ «Спецтрубомонтаж» ліцензій на провадження будівельної діяльності спростовуються наявними в матеріалах справи копіями відповідних ліцензій, чинних на час здійснення господарських операцій з позивачем по справі (т.4, а.с.102-103, 112-113).

З приводу посилань відповідача на акти ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 28.02.2013 року № 1228/22-710/36441342 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Екліпс-Буд», ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 13.06.2012 року № 531/2202/31939034 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецтрубомонтаж», ДПІ у Московському районі м. Харкова від 22.08.2012 року № 311/2220/35071824 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Детективна агенція «Хворостян», ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 20.02.2013 року № 842/22-5/37351695 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ОТГ-Груп», ДПІ у Московському районі м. Харкова від 31.05.2012 р. № 146/22/34756876 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АКПД-Плюс», якими, на думку відповідача, підтверджується відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та вищевказаними його контрагентами, колегія суддів зазначає наступне.

З системного аналізу положень п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, п.п.6. 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010р. №1232, а також Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за N 34/18772 (далі по тексту - Порядок № 984), чинного на час складення акту перевірки ПАТ «Завод ім. Фрунзе» випливає, що зустрічна звірка полягає у співставленні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання з даними платника податків (відносно якого проводиться перевірка), з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта господарювання може бути проведена податковим органом лише з питань взаємовідносин з певним платником податків (відносно якого проводиться основна перевірка, в ході якої і виникає необхідність ініціювання зустрічної звірки) та лише в разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу.

При цьому, судження податкового органу відносно правильності справляння платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій можуть бути викладені виключно в акті перевірки або довідці зустрічної звірки. Чинним законодавством не передбачено відображення таких суджень в акті про неможливість проведення перевірки або листі про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічної звірки ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 13.06.2012 року № 531/2202/31939034 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Спецтрубомонтаж», ДПІ у Московському районі м. Харкова від 22.08.2012 року № 311/2220/35071824 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Детективна агенція «Хворостян», ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 20.02.2013 року № 842/22-5/37351695 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ОТГ-Груп», ДПІ у Московському районі м. Харкова від 31.05.2012 р. № 146/22/34756876 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АКПД-Плюс», не є належним та допустимим доказом безтоварності господарських операцій між ПАТ «Завод ім. Фрунзе» та вказаними вище контрагентами.

Колегія суддів відмічає, що підставою для висновку про завищення позивачем податкового кредиту є твердження відповідача про відсутність у позивача права на включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та до складу податкового кредиту вартості придбаних товарів та наданих послуг (виконаних робіт) по відносинам із ПП «Екліпс Буд», ТОВ «Спецтрубомонтаж», ТОВ «Детективна агенція «Хворостян», ПП «ОТГ-Груп», ТОВ «АКПД-Плюс», оскільки, на думку відповідача, господарські відносини, що виникли між позивачем та вказаними контрагентами, не міють реального характеру.

При цьому, колегія суддів відмічає, що висновок про неможливість придбання товарів (робіт, послуг) у зазначених контрагентів відповідач обґрунтовує виключно посиланням на акти про неможливість проведення зустрічної звірки та довідку про проведення перевірки ПП «Екліпс Буд», та без вказівки на вчинення податкових порушень ПАТ «Завод ім. Фрунзе».

В акті перевірки позивача податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку позивача, що підтверджують наявність фактів порушень ним норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а лише посилається на акти перевірки інших податкових органів, які не є первинними документами.

Податкова інформація щодо контрагентів позивача інших податкових органів не може бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум до валових витрат та визнання податкового кредиту непідтвердженим.

Доказами порушення правил віднесення сум до валових витрат та формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не податкова інформація інших податкових органів.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду апеляційної інстанції відповідачем не надано, а колегією суддів при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Колегія суддів зазначає, що платник податків, в даному випадку позивач ПАТ «Завод ім. Фрунзе» не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни своїх контрагентів, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг бути обізнаний про можливі порушення ними податкового законодавства.

При цьому колегія суддів відмічає, що обов'язок контролю за правильністю нарахування та сплати податку на додану вартість покладаються на відповідача, а не на позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для позбавлення позивача права на податковий кредит через можливі порушення податкового законодавства постачальниками товарів (послуг).

Якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України з даного питання, викладеною у постанові Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № 21-318а14, яка в силу ч.2 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України. Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Крім того, колегія суддів при розгляді справи, керуючись приписами ст. 8 КАС України, бере до уваги, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес"АД проти Болгарії від 22.01.09 р судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Враховуючи виладене, клегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем цілком правомірно сформовано витрати, що враховуються при виначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та податковий кредит за рахунок відосин із ПП «Екліпс Буд», ТОВ «Спецтрубомонтаж», ТОВ «Детективна агенція «Хворостян», ПП «ОТГ-Груп», ТОВ «АКПД-Плюс».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № від 17.06.2013 р. про визначення податкового зобов'язання ПАТ "Завод ім. Фрунзе" з податку на додану вартість на загальну суму 186753,50 грн., у т.ч. за основним платежем у розмірі 154089,00 грн. та 32664,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2012 року в сумі 13364,00 грн., № про визначення податкового зобов'язання ПАТ "Завод ім. Фрунзе" з податку на прибуток на загальну суму 216624,25 грн., у т.ч. за основним платежем 152773,00 грн. та 63851,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2016р. по справі № 820/5110/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 06.02.2017 р.