Справа № 817/1590/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"31" січня 2017 р. Справа № 817/1590/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" листопада 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Рівнеазот" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 26.09.2016.

Позов обґрунтовано тим, що висновки податкового органу, які викладені в акті перевірки та покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказав, що порушення статей 1, 2 Закону № 185/94-ВР є порушеннями валютного законодавства, які підпадають під визначення порушень, за які застосовуються адміністративні-господарські санкції, передбачені статтею 238 Господарського кодексу України, а тому оскільки на день прийняття податкового повідомлення-рішення від 26.09.2016 № , строки, передбачені ст.250 Господарського кодексу України, вже сплинули то застосування відповідачем адміністративно-господарських санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є неправомірним. Вказав, що п.16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" чітко визначив компетентний орган, що здійснює застосування фінансових санкцій за порушення ст. 9 цього Декрету, та не передбачає множинного тлумачення своїх положень, тому застосування до ПАТ "Рівнеазот" штрафних санкцій Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби не належить до його компетенції та є протиправним.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.09.2016 № та №.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що встановлено порушення позивачем норм Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за зовнішньоекономічними контрактами, та вимоги пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" по розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами. Вказує, що положення ст. 250 ГК України не поширюється на застосування санкцій за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на податкові органи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що уповноваженими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в період з 09.08.2016. по 30.08.2016, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (далі - ПАТ "Рівнеазот") з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за угодами: №784-15-006 від 28.10.2015, №784-15-001 від 02.10.2015, №784-15-005 від 07.10.2015, №756-15-027 від 03.04.2015, №756-15-060 від 15.05.2015, №756-15-050 від 05.05.2015, №756-15-049 від 05.05.2015, №756-15-046 від 28.04.2015, №756-15-061 від 12.05.2015, №756-15-064 від 15.05.2015, №756-15-054 від 05.05.2015, №756-15-044 від 24.04.2015, №756-15-025 від 03.04.2015, №756-15-042 від 20.04.2015, №756-15-037 від 14.04.2015, №756-15-035 від 14.04.2015, №756-15-062 від 12.05.2015, №756-15-045 від 24.04.2015, №756-15-058 від 08.05.2015, №756-15-053 від 05.05.2015, №756-15-031 від 06.04.2015, №756-15-059 від 15.05.2015, №756-15-048 від 30.04.2015, №69783/03/15 від 17.02.2015, №БИ-1538-15 від 15.07.2015, №756-14-081 від 24.11.2014, №756-15-007 від 12.02.2015, №756-15-009 від 18.02.2015, №756-15-023 від 27.03.2015, №756-15-021 від 16.03.2015, №756-15-024 від 02.04.2015, №756-15-026 від 03.04.2015, №756-15-028 від 03.04.2015, №756-15-029 від 03.04.2015, №756-15-032 від 07.04.2015, №756-15-034 від 09.04.2015, №756-15-036 від 14.04.2015, №756-15-038 від 15.04.2015, №756-15-039 від 15.04.2015, №756-15-040 від 15.04.2015, №756-15-041 від 15.04.2015, №69783/12/15 від 01.12.2015.

За результатами перевірки складено акт №1354/28-10-14-02/05607824 від 06.09.2016 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Рівнеазот" () з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій на підставі отриманих листів від ПАТ "КБ "НАДРА" та АБ "Кліринговий дім" (а.с.123-191).

В акті перевірки вказано про порушення позивачем термінів розрахунків згідно з статтею 1 та статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.08.1994 №185/94-ВР (із змінами та доповненнями) (далі - Закон України №185/94-ВР), за зовнішньоекономічними контрактами, та порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 №15-93 (із змінами та доповненнями) (далі - Декрет №15-93), а саме невиконання ПАТ "Рівнеазот" вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна.

На підставі акта перевірки №1354/28-10-14-02/05607824 від 06.09.2016 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення:

№ від 26.09.2016, яким нарахована сума грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, у розмірі 862926,87грн. (а.с.9);

№ від 26.09.2016, яким нарахована сума грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, у розмірі 1360,00грн. (а.с.12).

Суд встановив, що в ПАТ "Рівнеазот" укладено експортний контракт №756-15-035 від 14.04.2015 з нерезидентом "NF Trading AG" (Швейцарія) ("Покупець") на поставку рідкого аміаку марки "АК".

Водночас, відповідно до Додаткової угоди №1 від 16.06.2015 до Договору про перевод боргу від 28.05.2015, укладеного між "NF Trading AG" (Швейцарія) ("Початковий боржник"), "NF Trading FZE" (Об'єднані Арабські Емірати) ("Новий боржник") та ПАТ "Рівнеазот" ("Кредитор"), Початковий боржник переводить на Нового боржника свій борг, який на момент підписання Договору становив 5 693 763,79 дол. США, а Новий боржник змінює Початкового боржника у зобов'язанні яке виникло із Контракту та приймає зобов'язання Початкового боржника у частині оплати вартості товару.

При цьому, в ході перевірки встановлено, що у зв'язку з невиконанням нерезидентом умов контракту та відповідно до п.9.2 Контракту ПАТ "Рівнеазот" звернулось до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовними заявами:

від 25.06.2015 №445-юв (вх. до МКАС при ТПП України від 16.07.2015) про стягнення з "NF Trading AG" заборгованості у сумі 872 761,51 дол. США;

від 04.08.2015 №490-юв (вх. до МКАС при ТПП України від 19.08.2015) про стягнення з "NF Trading AG" заборгованості у сумі 4 561 549,48 дол. США;

від 25.08.2015 року №551-юв (вх. до МКАС при ТПП України від 01.09.2015р.) про стягнення з "NF Trading FZE" заборгованості у сумі 258 452,80 дол. США.

Рішенням від 10.03.2016 по справі АС №492ш/2015 про стягнення заборгованості у сумі 872 761,51 дол. США МКАС при ТПП України задовольнив позов на користь ПАТ "Рівнеазот".

Рішенням від 29.03.2016 по справі АС №579ш/2015 про стягнення заборгованості у сумі 4 561 549,48 дол. США МКАС при ТПП України задовольнив позов на користь ПАТ "Рівнеазот".

Рішенням від 12.05.2016 по справі АС №606ш/2015 про стягнення заборгованості у сумі 258 452,80 дол. США МКАС при ТПП України задовольнив позов на користь ПАТ "Рівнеазот".

В Акті перевірки наявний висновок, що між граничним терміном отримання коштів на суму 4 561 549,48 дол. США, який закінчується 17.08.2015, та днем прийняття позовної заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України), тобто 19.08.2015, виникає порушення статті 1 Закону України №185/94-ВР, у кількості 1 день (18.08.2015) (аркуш акта 72, а.с.189а).

Також встановлено порушення по наступних контрактах: № 756-15-053 від 05.05.2015 з компанією "NF Trading AG" на поставку рідкого аміаку марки "АК".

На виконання умов контракту ПАТ "Рівнеазот" на користь нерезидента відвантажило товар на загальну суму 1 117 181,84 дол. США (24 710 567,60 грн.).

Між граничним терміном отримання коштів на суму 1 117 181,84 дол. США, який закінчується 17.08.2015, та днем прийняття позовної до МКАС при ТПП України, тобто 19.08.2015, виникає порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) у кількості 1 день (18.08.2015).

По експортному контракту №756-15-021 від 16.03.2015 з нерезидентом "NF Trading AG" (Швейцарія) ("Покупець") на поставку аміачно-нітратних добрив ПАТ "Рівнеазот" на користь нерезидента відвантажило товар на загальну суму 471 296,00 дол. США (10 982 378,28 грн).

Між граничним терміном отримання коштів на суму 168 320,00 дол. США, який закінчується 06.07.2015, та днем прийняття позовної до МКАС при ТПП України, тобто 08.07.2015, виникає порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) у кількості 1 день (07.07.2015).

По експортному контракту №756-15-029 від 03.04.2015 з нерезидентом "NF Trading AG" (Швейцарія) ("Покупець") на поставку вапняково-аміачної селітри ПАТ "Рівнеазот" на користь нерезидента відвантажило товар на загальну суму 5 775 000,00 дол. США (132 400 832,03 грн).

Між граничним терміном отримання коштів на суму 5 775 000,00 дол. США, який закінчується 14.07.2015, та днем прийняття позовної до МКАС при ТПП України, тобто 16.07.2015, виникає порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) у кількості 1 день (15.07.2015).

По експортному контракту №756-15-032 від 07.04.2015 з нерезидентом "NF Trading AG" (Швейцарія) ("Покупець") на поставку аміачно-нітратних добрив ПАТ "Рівнеазот" на користь нерезидента відвантажило товар на загальну суму 251 256,00 дол. США (5659 586,41 грн).

Між граничними термінами отримання коштів на суми 66 120,00 дол. США та 119 016,00 дол. США, які закінчуються 13.07.2015 та 14.07.2015 відповідно, та днем прийняття позовної до МКАС при ТПП України, тобто 16.07.2015р., виникає порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) у кількості 2 дні (14.07.2015 - 15.07.2015) та 1 день (15.07.2015) відповідно до кожної з недоодержаної суми.

По експортному контракту №756-15-034 від 09.04.2015 з нерезидентом "NF Trading AG" (Швейцарія) ("Покупець") на поставку аміачно-нітратних добрив ПАТ "Рівнеазот" на користь нерезидента відвантажило товар на загальну суму 448 630,00 дол. США (9852 419,74 грн).

Між граничним терміном отримання коштів на суму 153 816,00 дол. США, який закінчується 14.07.2015, та днем прийняття позовної до МКАС при ТПП України, тобто 16.07.2015р., виникає порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) у кількості 1 день (15.07.2015).

Відповідно до приписів частини 1 статті 1 Закону України №185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України №185/94-ВР, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Пунктом 1 постанови Правління Національного банку України "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" № 160 від 03.03.2015, яка діяла у період з 04 березня 2015 року і діє до 03 червня 2015 року та постанови № 354 від 03.06.2015, яка діяла у період з 4 червня 2015 року до 3 вересня 2015 року запроваджено правило відповідно до якого розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до статті 4 Закону України №185/94-ВР, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Отже висновок відповідача є обґрунтованим щодо порушення позивачем положень статті 1 Закону України №185/94-ВР, в частині несвоєчасно отриманої валютної виручки по контракту № 756-15-035 від 14.04.2015, укладеному з компанією "NF Trading AG".

В результаті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі частини 1 статті 4 Закону України №185/94-ВР нараховано пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної валютної виручки (вартості недопоставленого Товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (розрахунок пені за зовнішньоекономічними угодами ПАТ "Рівнеазот" наведено в додатку до ППР № від 26.09.2016, а.с.10-11).

Відповідно до ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути засновані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно з ст.250 Господарського кодексу України адміністративного-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 250 ГК України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Саме на вказану норму посилається відповідач в апеляційній скарзі та вважає, що при регулюванні валютної виручки строки встановлені ст. 250 ГК України не застосовуються.

Проте колегія суддів на підставі ст. 244-2 КАС України, враховує висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 4 листопада 2014 року у справі №21-469а14, згідно якого порушення статті 1 Закону № 185/94-ВР є порушеннями валютного законодавства, що підпадають під визначення порушень, за які застосовуються адміністративні-господарські санкції, передбачені статтею 238 Господарського кодексу України, і на них не поширюються штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначається податковим законодавством.

Отже ст. 250 ГК України підлягає застосуванню у правовідносинах, що виникли.

Відповідачем встановлено порушення граничних термінів отримання валютної виручки по шести контрактах укладених "NF Trading AG": на 1 день - 07.07.2015 (№ 756-15-021 від 16.03.2015); на 2 дні - 14-15.07.2015 (№ 756-15-032 від 07.04.2015); на 1 день - 15.07.2015 (№ 756-15-029 від 03.04.2015; № 756-15-032 від 07.04.2015; № 756-15-034 від 09.04.2015) та на 1 день - 18.08.2015 (№ 756-15-035 від 14.04.2015; № 756-15-053 від 05.05.2015).

Проте акт перевірки № 1354/28-10-14-02/05607824 у якому відображено допущені порушення складено лише 06.09.2016, а оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято взагалі 26.09.2016, тобто відповідачем пропущено річний термін, передбачений ст. 250 Господарського кодексу України, а тому, колегія суддів погоджується з протиправністю нарахування ПАТ "Рівнеазот" пені за порушення строків зарахування валютної виручки.

Суд встановив, що ПАТ "Рівнеазот" ("Продавець") укладено експортний контракт №БИ-1538-15 від 30.06.2015 з нерезидентом ОАО "Минудобрения" (Російська Федерація) на поставку сталевих плит (а.с.193-196).

На виконання умов контракту ПАТ "Рівнеазот на користь нерезидента відвантажило товар на загальну суму 7 995 215,23 рос. руб. (3 086 472,89 грн).

В акті перевірки наявний висновок, що оплата за МД №012253 від 15.07.2015 (граничний термін надходження грошових коштів - 13.10.2015) надійшла на поточний рахунок резидента у сумі 1998803,81 рос. руб, що становить 25% валютної виручки, які залишаються у розпорядженні резидента (Постанова НБУ від 03.09.2015 №581 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України"), з простроченням законодавчо встановлених термінів розрахунків на 8 днів (14.10.2015 - 21.10.2015).

За правилами пункту 3.2 Інструкції "Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій.

Враховуючи викладене, початком відліку законодавчо встановленого терміну розрахунків в іноземній валюті при здійсненні резидентами України експортних операцій є наступний календарний день після дати здійснення поставки продукції.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 17.07.2015 до вказаного вище контракту №БИ-1538-15 від 30.06.2015 внесено зміни та визначено, що товар, який поставляється по даному Контракту, оплачується Покупцем впродовж 90 (дев'яноста) банківських днів з моменту поставки Товару, на підставі рахунку на оплату, виставленого Продавцем (а.с.197).

При цьому, п. 3.3. Контракту №БИ-1538-15 від 30.06.2015 визначено, що датою поставки вважається дата отримання Товару Покупцем, вказана в автотранспортній накладній CMR.

Судом встановлено, що відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 000892, товар поставлений по Контракту №БИ-1538-15 від 30.06.2015 було отримано Покупцем 22.07.2015 (а.с.200).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відлік законодавчо встановленого терміну розрахунків в іноземній валюті за Контракту №БИ-1538-15 від 30.06.2015 слід обраховувати з 23.07.2015, а тому висновок органу ДФС про те, що оплата за МД №012253 від 15.07.2015 надійшла на поточний рахунок резидента з простроченням законодавчо встановлених термінів розрахунків є протиправним.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування позивачу пені за порушення граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності є неправомірним, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.09.2016 № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 26.09.2016 №, колегія суддів зазначає наступне.

В акті перевірки згідно з статті 16 Декрету №15-93 та пункту 2.7. Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління НБУ від 08.02.2000 №49 (далі - Положення №49), за порушення порядку декларування передбачено накладення штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв'язку з чим ПАТ "Рівнеазот" нараховано суму штрафу у розмірі 1360,00 грн.

При цьому, фіскальний орган в Акті перевірки вказав, що при перевірці повноти та правильності складання ПАТ "Рівнеазот" Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходяться за її межами відповідно до Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" та у відповідності з Наказом Міністерства Фінансів України від 25.12.1995 року №207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту та знаходяться за межами України" встановлено наявність простроченої дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічним контрактам.

Декларація про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами за ІІІ квартали 2015 року до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників була подана 16.10.2015 за №.

Декларація про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами за 2015 рік до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників була подана 11.01.2016 за №.

Декларація про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами за І квартал 2016 до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників була подана 14.04.2016 за №.

Декларація про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами за І-е півріччя 2016 року до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби була подана 13.07.2016 за №.

При цьому, порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходять за межами України.

Отже відповідачем відповідно до підпункту 2.10 Положення №49, штрафні санкції застосовуються в кожному випадку порушення. Саме тому, за порушення вимог пункту 1 статті 9 Декрету №15-93, в кожному з встановлених вище випадків (декларації від 16.10.2015 за №, від 11.01.2016 за №, 14.04.2016 за №, 13.07.2016 за №) органом ДФС застосовано штраф у сумі 340 грн 00 коп. (20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) (всього 1360 грн 00 коп. = 340 грн 00 коп. х на 4 встановлених випадки).

Проте відповідачем не враховане наступне.

Відповідно до частини 1 Декрету №15-93, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Згідно абзаців 7,8 пункту 2 статті 16 Декрету №15-93, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", санкції, передбачені статтею 2 цього Указу та пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", застосовуються Національним банком України до банків та інших фінансово-кредитних установ, органами державної податкової служби до інших резидентів і нерезидентів України. Оскарження рішень про застосування фінансових санкцій здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 3.1 Положення №49 визначено, що санкції, передбачені статтею 2 Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", пунктом 2 статті 16 Декрету, застосовуються Національним банком до банків, інших фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку, органами державної податкової служби до інших резидентів і нерезидентів України.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що положення Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" та Положення №49, якими органи державної фіскальної служби наділено повноваженнями застосовувати до резидентів і нерезидентів України санкції, передбачені пунктом 2 статті 16 Декрету №15-93, не підлягають застосуванню.

Врегульовуючи по-іншому питання, які були врегульовані законом (Декретом, виданим у межах повноважень, наданих Законом України від 18 листопада 1992 року №2796-XII "Про тимчасове делегування Кабінету Міністрів України повноважень видавати декрети в сфері законодавчого регулювання") вказані нормативні акти створюють протиріччя в правовому регулюванні відносин, при цьому вони мають нижчу порівняно із законом юридичну силу.

Вказана правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 07.02.2012 по справі № 21-904а10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крим Інтеройл" до Державної податкової інспекції в м. Керчі Автономної Республіки Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Тож колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що пункт 16 Декрету №15-93 чітко визначив компетентний орган, що здійснює застосування фінансових санкцій за порушення статті 9 цього Декрету, та не передбачає множинного тлумачення своїх положень, а також те, що зазначений Декрет КМУ має силу закону, тобто вищу юридичну силу, а ніж Указ Президента України, то застосування Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби до ПАТ "Рівнеазот" штрафних санкцій не належить до його компетенції, а тому таке нарахування є протиправним.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 26.09.2016 № про збільшення суми грошового зобов'язання на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 1360,00грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "РІВНЕАЗОТ" м.Рівне - 17,33017

3- відповідачу/відповідачам: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби вул.Дегтярівська,11-Г, м.Київ 119, 04119

- ,