Справа № 2-а-9337/10
Суддя: Дьомич Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9337/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Дьомич Л.М.

при секретарі -КульчицькаВ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА№ 212188 від 21.09.2010 року винесеної інспектором ДПС з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425.00 грн. Позивач вважає накладення адміністративного стягнення безпідставним, тому як пішоходи переходили проїжджу частину по іншій полосі руху автомобіля, вважає, що дана постанова необгрунтована та така що винесена з порушеннями законодавства України.

При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, таким чином вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав про підтримання позовних вимог та просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити., в позові в обґрунтування зазначив, що 21.09.2010 року, відносно нього, ОСОБА_1, була винесена Постанова ВА№ 212188 по справі про адміністративне правопорушення від 21.09.2010 року, інспектором ДПС з обслуговування м. Кіровограда, про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425.00 гривень.

Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив. На вимогу суду надані копії адміністративної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач -суб'єкт владних повноважень не з'явився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З'ясувавши обставини звернення, суд дійшов висновку про задоволення вимог, за наступного.

В постанові зазначено, що 21.09.2010 року о 09 год. 50 хв. позивач керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Кіровограді по вул. Комарова, повертаючи ліворуч на вул. 50 років Жовтня не надав переваги у русі пішоходові, який переходив проїжджу частину на регульованому пішохідному переході, у зв'язку з чим порушив вимоги п. 16.2 та його було притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 гривень.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА№ 212188 від 21.09.2010 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, судом встановлено порушення вимог КУпАП.

1

2

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про те, що позивач не надав перевагу у русі пішоходу, що переходив проїжджу частину, не підтверджується будь-якими передбаченими законом засобами, доказами та показами, крім протоколу про адміністративне правопорушення та постанови відповідача.

Позивач ствердив, що він не погодився із зазначеним в протоколі порушенням, оскільки, пішоходи переходили проїжджу частину по другій полосі руху, і він рухався з допустимою швидкістю, належно оцінював дорожню обстановку.

При цьому, відомостей про пішохода працівниками ДАІ не було надано і не було вжито заходів встановити та допитати особу пішохода, якому водій, як зазначено у постанові, не надав переваги у русі на пішохідному переході.

Позивач суду надав другий примірник адміністративних матеріалів, де відсутні відомості щодо свідка, всупереч цьому, на вимогу суду відповідачем надані завірені копії, де вказано про свідчення ОСОБА_3, що не може бути прийнято судом, так як дані відомості записані після складання протоколу.

Тому, відповідачем інспектором ДПС не було вжито заходів для встановлення свідків у відповідності до ст. 272 КупАП, які б могли підтвердити обставини викладені у протоколі про вчинення правопорушення, хоча об'єктивно останній мав таку можливість з урахуванням місця та часу даної події, таким чином, спростувати пояснення позивача немає можливості, так як відповідачем не надано суду жодних доказів та будь-яких даних, що спростовують пояснення позивача, при цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому будь які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, і тому суд вирішує справу на основі наявних у справі доказів та показів.

Приймаючі до уваги твердження позивача ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи вважаю, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем п. 16.2 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки вина жодним чином не підтверджується будь-якими іншими передбаченими законом засобами, доказами та показами і вважає, що інспектором не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних по справі, відповідно до стю 245 КУпАП.

Як наслідок, судом не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор Лапіцький О.Л.., яким чином давав оцінку та досліджував обставини на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до

2

з

адміністративної відповідальності та дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА№ 212716 від 01.10.2010 року по справі про адміністративне правопорушення інспектора ДПС з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 450 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА№ 212188 від 21.09.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - 425.00 грн., відносно ОСОБА_1.

Справу про адміністративне правопорушення по ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_6