Справа № 803/1943/16
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Справа № 803/1943/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представника позивача Тарана О.П.,

представника відповідача Мельничука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Городоцьке лісове господарство» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2016 №, № ,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Городоцьке лісове господарство» (далі - ДП «Городоцьке ЛГ», позивач) звернулось з позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ, відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.12.2016 №, яким ДП «Городоцьке ЛГ» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на загальну суму 34703,00 грн., з яких 23135,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 11568,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань) на суму 144596,00 грн., з яких 96397,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 48199,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В обґрунтування позовних вимог ДП «Городоцьке ЛГ» вказує на протиправність висновків податкового органу, викладених в акті від 29.11.2016 №1343/03-06-14-00991522 про результати позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 15.08.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 15.08.2016. Позивач стверджує про протиправність висновків податкового органу щодо завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) та щодо непідтвердження взаємовідносин ДП «Городоцьке ЛГ» з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При цьому зазначає, що формування витрат, в тому числі формування собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), підтверджується первинними бухгалтерськими документами та відповідає Методичним рекомендаціям з формування собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах, що належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України. Позивач також зазначає, що взаємовідносини ДП «Городоцьке ЛГ» з ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, просив їх задовольнити.

В поданих до суду запереченнях та в судовому засіданні представник Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області адміністративний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. При цьому зазначив, що в ході перевірки ДП «Городоцьке ЛГ» при співставленні даних бухгалтерського обліку встановлено завищення обсягу витрат у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» на загальну суму 128530,00 грн. Крім того, відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з огляду на обсяги виконаних робіт, зазначених в актах прийому - передачі, за відсутності найманих працівників з відповідною кваліфікацією, з врахуванням реального часу здійснення операцій, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна для здійснення господарської діяльності не могли виконувати лісокультурні роботи. Таким чином, відповідач вважає правомірним висновок податкового органу, викладений в акті перевірки, яким встановлено завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на загальну суму 128 530,00 грн.

Окрім того, відповідач вказує, що у зв'язку з відсутністю необхідних трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів у фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які надавали послуги по виконанню лісокультурних робіт, перевіркою встановлено неможливість вчинення задекларованих господарських операцій, а надані договори про надання послуг не можуть бути підставою для податкового обліку і не мають силу первинних документів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в період з 02.11.2016 по 15.11.2016 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Городоцьке лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 15.08.2016, за результатами якої складено акт №1343/03-06-14-00991522 від 29.11.2016 (а. с. 15-82).

За висновками акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення ДП «Городоцьке ЛГ»:

1) статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», пунктів 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, пункту 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказам Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого ДП «Городоцьке ЛГ» занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 23135,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2016 року на суму 9675,00 грн. та за 2 квартал 2016 року на суму 13460,00 грн.;

2) п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, Закону України «Про управління об'єктами державної власності» із змінами та доповненнями, ст. 57 ПК України, в результаті чого ДП «Городоцьке ЛГ» занижено відрахування частини чистого прибутку всього в сумі 96397,00 грн., в тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 40312,00 грн. та за 2 квартал 2016 року в сумі 56085,00 грн.

На підставі акту перевірки №1343/03-06-14-00991522 від 29.11.2016 Ковельською ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.12.2016 №, яким ДП «Городоцьке ЛГ» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на загальну суму 34703,00 грн., з яких 23135,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 11568,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань) на суму 144596,00 грн., з яких 96397,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 48199,00 грн. - за штрафними(фінансовими) санкціями (штрафами) (а. с. 83, 85).

З акту перевірки слідує, що в ході перевірки проводилось співставлення відповідачем даних бухгалтерського обліку з показниками, відображеними у декларації по податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, на підставі чого податковий орган дійшов висновку про завищення собівартості реалізованої продукції на загальну суму 128530,00 грн.

Зокрема, перевіркою відображеного показника у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» у загальній сумі 14823953,00 грн. встановлено, що суб'єктом господарювання - ДП «Городоцьке ЛГ» даний показник сформовано з вартості використаних в господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей (пального, запчастин, тощо), робіт та послуг сторонніх організацій, витрат на оплату праці, нарахування внесків на соціальні заходи (лікарняні, єдиний внесок) на службові відрядження; витрат на ремонт та поліпшення об'єктів основних засобів, сум амортизаційних відрахувань; загальновиробничих витрат.

Разом з тим, як вказує податковий орган в акті перевірки та запереченнях на адміністративний позов, перевіркою встановлено завищення задекларованих ДП «Городоцьке ЛГ» показників у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» всього на суму 128530,00, в тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 53760,00 грн. та за 2 квартал 2016 року в сумі 74780,00 грн. в частині відображення вартості господарських взаємовідносин з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З матеріалів справи слідує, що між ДП «Городоцьке ЛГ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_3 (Виконавець) 01.04.2016 укладено договір №34/Л від 01.04.2016 на виконання лісокультурних робіт (а. с. 89-90).

Пунктом 1.1 вказаного договору визначено, що «Виконавець зобов'язується за завданням Замовника (своїми працівниками, з використанням власних механізмів, на власний ризик на підставі статті 837 ЦК України) провести механізований догляд за лісовими культурами (кущорізом) в порядку і на умовах, визначених Договором, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги».

Також пунктами 3.1. - 3.3 договору визначено, що вартість виконаних робіт вказується у протоколі розрахунку та погодження вартості робіт. Розрахунки між сторонами проводяться після 10 числа наступного за звітним місяця, але не пізніше 30 днів від дня підписання сторонами акта приймання виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата робіт здійснюється на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання вказаного договору було складено протоколи розрахунку та погодження вартості лісокультурних робіт, а також акти приймання-здачі (а. с. 90 зворот, 91-111), які було оплачено відповідно до платіжних доручень (а. с. 181-183, 185, 187).

Згідно даних бухгалтерського обліку заборгованість по взаємовідносинах позивача з ФОП ОСОБА_3 станом на 01.01.2016 та 01.06.2016 відсутня.

Як свідчать матеріали справи, між ДП «Городоцьке ЛГ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (Виконавець) укладено договори про виконання лісокультурних робіт №21/Г від 01.03.2016, №22/Г від 01.04.2016, №36/Г від 04.05.2016 (а. с. 122, 128, 130).

Пунктом 1.1 договору №21/Г від 01.03.2016 передбачено, що «Виконавець зобов'язується за завданням Замовника (своїми працівниками, з використанням власних механізмів, на власний ризик на підставі статті 837 ЦК України) з урахуванням Проектів лісових культур, які є невід'ємною частиною, виконати роботи щодо посадки лісових культур та сприянню природного поновлення в порядку та на умовах, визначених договором». Пунктом 1.1. договорів №22/Г від 01.04.2016, №36/Г від 04.05.2016 передбачено, що «Виконавець зобов'язується за завданням Замовника (своїми працівниками, з використанням власних механізмів, на власний ризик на підставі статті 837 ЦК України) провести механізований догляд за лісовими культурами (кущорізом) в порядку і на умовах, визначених Договором, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги», а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги.

Пунктами 3.1. - 3.3 вищезазначених договорів визначено, що вартість виконаних робіт вказується у протоколі розрахунку та погодження вартості робіт. Розрахунки між сторонами проводяться після 10 числа наступного за звітним місяця, але не пізніше 30 днів від дня підписання сторонами акта приймання виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата робіт здійснюється на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання вказаних договорів було складено протоколи розрахунку та погодження вартості лісокультурних робіт, а також акти приймання-здачі (а. с. 115-121, 124-127, 133-147), які було оплачено відповідно до платіжних доручень (а. с. 182, 184, 186, 188).

Згідно даних бухгалтерського обліку заборгованість по взаємовідносинах позивача з ФОП ОСОБА_4 станом на 01.01.2016 та 01.06.2016 відсутня.

Крім того, між ДП «Городоцьке ЛГ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Виконавець) укладено договори на виконання лісокультурних робіт №24/Гр від 14.03.2016, №34/Гр від 18.04.2016 (а. с. 157-158, 168-169).

Відповідно до умов договору №34/Гр від 18.04.2016 «Виконавець зобов'язується за завданням Замовника (своїми працівниками, з використанням власних механізмів, на власний ризик на підставі статті 837 ЦК України) провести механізований догляд за лісовими культурами (кущорізом) в порядку і на умовах, визначених Договором, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги», а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги.

Пунктами 3.1. - 3.3 договорів визначено, що вартість виконаних робіт вказується у протоколі розрахунку та погодження вартості робіт. Розрахунки між сторонами проводяться після 10 числа наступного за звітним місяця, але не пізніше 30 днів від дня підписання сторонами акта приймання виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата робіт здійснюється на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до умов договору №24/Гр від 14.03.2016 «Виконавець зобов'язується за завданням Замовника (своїми працівниками, з використанням власних механізмів, на власний ризик на підставі статті 837 ЦК України), з урахуванням Проектів лісових культур, які є невід'ємною частиною, виконати роботи щодо посадки лісових культур та сприянню природного поновлення в порядку та на умовах, визначених даним Договором. Вартість виконаних робіт вказується у протоколі розрахунку та погодження вартості робіт. Розрахунки між сторонами проводяться після 10 числа наступного за звітним місяця, але не пізніше 30 днів від дня підписання сторонами акта приймання виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Оплата робіт здійснюється на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт».

На виконання вказаних договорів було складено протоколи розрахунку та погодження вартості лісокультурних робіт, а також акти приймання-здачі (а. с. 152-156, 159-167), які було оплачено відповідно до платіжних доручень (а. с. 181, 183, 185, 187).

Згідно даних бухгалтерського обліку заборгованість по взаємовідносинах позивача з ФОП ОСОБА_5 станом на 01.01.2016 та 01.06.2016 відсутня.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами в судовому засіданні, будь-яких претензій до оформлення первинних документів у перевіряючого органу не було.

Судом не беруться до уваги твердження податкового органу щодо неможливості виконання робіт, зазначених в актах прийому-передачі вказаних послуг суб'єктами підприємницької діяльності по причині відсутності у них найманих працівників з відповідною кваліфікацією, з огляду на таке.

Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України визначено підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі вільного вибору видів підприємницької діяльності, самостійного формування програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, вільного найму працівників.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ДП «Городоцьке ЛГ» вправі самостійно на власний розсуд визначати та обирати методи, способи виконання лісокультурних робіт, в тому числі і шляхом залучення до їх виконання інших суб'єктів господарювання на підставі укладених з ними відповідних господарських договорів.

Суд не бере до уваги доводи податкового органу про відсутність реальних правових наслідків за договорами, укладеними між ДП «Городоцьке ЛГ» і підприємцями, з огляду на те, що відсутність у суб'єктів господарювання (контрагентів) достатніх трудових, матеріальних, чи будь-яких інших ресурсів для здійснення господарської діяльності не має своїм наслідком недійсність укладених ними правочинів чи слугувати доказом наявності у вказаних суб'єктів господарювання такої мети, як порушення інтересів держави у сфері оподаткування.

Судом встановлено, що податковим органом в акті перевірки не зазначено посилань на акти перевірки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, інвентаризації основних засобів проведено не було, наявність у фізичних осіб-підприємців укладених договорів з третіми особами (субпідряду) на виконання робіт, договорів найму працівників податковим органом не досліджувалось, а відтак висновок відповідача про неможливість виконання ними вказаних вище робіт є необґрунтованим.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали усі технічні можливості для виконання лісокультурних робіт.

Зокрема, згідно довідки від 19.12.2016, виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, в останнього наявні основні засоби для надання послуг по механізованому догляду за лісовими культурами, а саме: два кущорізи марки STIHL (а. с. 86-88).

Згідно довідки від 01.04.2016, наданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, на балансі у підприємця наявні основні засоби для виконання лісокультурних робіт (механізований догляд за лісовими культурами), а саме: кущоріз марки STIHL модель FS та кущоріз марки FORESTA 1.6 кВт, що підтверджується гарантійними талонами на них (а. с. 112-114).

В господарській діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 також наявні основні засоби для надання послуг по механізованому догляду за лісовими культурами - 2 кущорізи марки STIHL F250 та один кущоріз марки Husqvarna 535 RX, що підтверджується довідкою від 20.12.2016 та гарантійними свідоцтвами на вказані вироби (а. с 148-151).

Крім того, згідно бази НАІС та РНС Територіального сервісного центру 0741 у Волинській області за ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані транспортні засоби, що підтверджується реєстраційними картками транспортних засобів (а. с. 199-203).

Згідно інформаційних баз, наявних в контролюючого органу, встановлено, що ФОП ОСОБА_3 за 1 квартал 2016 року звіт 1-ДФ до податкового органу не подавався, за звітний період 2 кварталу 2016 року звіт 1-ДФ поданий із декларуванням наявності 2 найманих працівників; за звітний період 1 кварталу 2016 року ФОП ОСОБА_4 поданий звіт 1-ДФ із декларуванням наявності 4 найманих працівників, за звітний період 2 кварталу 2016 року - 7 найманих працівників; ФОП ОСОБА_5 за звітні періоди 1-2 кварталу 2016 року поданий звіт 1-ДФ із декларуванням наявності 4 найманих працівників.

При цьому, суд зазначає, що ДП «Городоцьке ЛГ» як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за можливі порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності, податкової дисципліни, правил з охорони праці, норм трудового та іншого законодавства.

Водночас, згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України (в редакції з 01.01.2015) для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Отже, формування витрат для визначення фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

При цьому, виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень частин першої, третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім того, аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту операцій.

Відповідно до чинного господарського законодавства вибір способу і механізму посадки лісових культур та догляду за ними лісокористувачами - суб'єктами господарювання обирається на власний розсуд. Виконання лісокультурних робіт може здійснюватися власними силами або на підставі господарських договорів з іншим суб'єктом господарювання, а тому виконання вказаних робіт приватними підприємцями з посадки лісових культур та догляду за лісовими культурами не є порушенням норм Лісового кодексу України.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 1.2 глави 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення), установлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та проведення записів в облікових регістрах є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні містити певні обов'язкові реквізити. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Пунктом 2.4 глави 2 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції й технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Первинними документами, що підтверджують собівартість послуги є документи, які підтверджують витрати щодо кожної статті калькуляції. Наприклад, витрати на оплату праці працівників, які безпосередньо займаються наданням тієї чи іншої послуги, підтверджуються відомістю про нарахування заробітної плати; витрати на матеріали, запчастини тощо - накладною, яка підтверджує передачу запасів зі складу до виробничого підрозділу, та актом, який підтверджує фактичне витрачання запасів у виробничому підрозділі при наданні послуг з ремонту (у цьому акті зазначаються, зокрема, найменування використаних запасів (матеріалів, запасних частин), їх кількість, облікова ціна та сума в розрізі кожного найменування, номер (шифр) або найменування замовлення, для виготовлення якого вони витрачені, обсяг наданих послуг).

Також відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

Пунктами 11-19 Положення 16 «Витрати» визначено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Витрати, пов'язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

До адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством. Витрати операційної діяльності групуються за такими економічними елементами: матеріальні затрати; витрати на оплату праці; відрахування на соціальні заходи; амортизація; інші операційні витрати.

До складу елемента «Матеріальні затрати» включається вартість витрачених у виробництві (крім продукту власного виробництва): сировини й основних матеріалів; купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів; палива й енергії; будівельних матеріалів; запасних частин; тари й тарних матеріалів; допоміжних та інших матеріалів.

Відповідно до пункту 10 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, первісною вартістю запасів, що виготовляються власними силами підприємства, визнається їхня виробнича собівартість, яка визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

Починаючи з 01.08.2011 року згідно зі змінами, внесеними до податкового законодавства України, підприємствам було дозволено включати в собівартість продукції загальновиробничі витрати за правилами, передбаченими Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати». Оскільки визначити загальновиробничі витрати, які відносяться безпосередньо до реалізованої продукції неможливо, розподіл загально виробничих витрат здійснюється згідно коефіцієнтів, що спеціально розраховані для Декларації з прибутку за наступною формулою: Об Дт 901/Об Дт 23.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що ДП «Городоцьке ЛГ» правомірно включило до складу собівартості витрати на оплату робіт та послуг, які надані фізичними особами-підприємцями у 2016 році, оскільки такі витрати підтверджені первинним документами, а факт використання наданих підприємцями послуг в межах господарської діяльності позивача повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі:

30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень;

15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яке не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, а тому не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області не довела правомірності своїх висновків щодо завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відтак донарахування ДП «Городоцьке ЛГ» грошових зобов'язань за вищевказаними операціями є протиправними, з огляду на що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області відповідача від 13.12.2016 №, № .

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на користь ДП «Городоцьке ЛГ» слід присудити судовий збір в сумі 2689,50 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №24 від 28.12.2016 (а. с. 2).

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 13.12.2016 №, № .

Присудити на користь Державного підприємства «Городоцьке лісове господарство» за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 2 689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлений 31 січня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О.А. Лозовський