Справа № 2-а-2200/11
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2200/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Матасової Н.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Калуського взводу ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом про скасування постанови № 049096 від 05 червня 2011 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260,00 гривень.

В судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримав повністю та пояснив, що 05 червня 2011 року, керуючи транспортним засобом Пежо 106, державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Конюшки Рогатинського району Івано-Франківської області був зупинений інспектором ДПС, який повідомив йому, що він порушив п.12.4 ОСОБА_3 дорожнього руху України, а саме: рухався в населеному пункті зі швидкістю 83 км./год. при дозволеній швидкості не більше 60 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 23 км./год. При цьому, інспектором ДПС не було продемонстровано прилад яким вимірювалась швидкість його автомобіля. Його пояснення, що швидкість, про яку говорить інспектор ДПС не відповідає показнику на спідометрі його транспортного засобу та могла належати іншому транспортному засобу інспектор до уваги не взяв, а склав протокол про порушення ним п.12.4 ПДР України. Після складання протоколу інспектор ДПС виніс постанову згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260,00 гривень за порушення вимог ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причину його неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення повістки про виклик до суду.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч.1 ст.71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

05 червня 2011 року інспектором ДПС Калуського взводу ОСОБА_2 складено протокол серія АТ1 №150531 про порушення ОСОБА_1 п.12.4 ОСОБА_3 дорожнього руху. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згідний, рухався із швидкістю 62 км/год.

Цього ж дня, інспектором ДПС Калуського взводу ОСОБА_2 винесено постанову № 049096 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260,00 гривень.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 05 червня 2011 року о 17 год. 43 хв. в с. Конюшки Рогатинського району, керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 83 км/год., чим допустив перевищення швидкості руху на 23 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом Беркут0516182.

У відповідності до ч.1 ст.122 КпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 222 КпАП України встановлено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП України належать до компетенції органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач на підтвердження позовних вимог послався на відсутність доказів про перевищення ним швидкості дорожнього руху. В свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не подав заперечень проти позову і не представив суду належних і допустимих доказів, які стверджують підставність прийнятого ним рішення.

Тобто належних та допустимих доказів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України, а відповідно і про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не представлено.

При вирішенні справи суд враховує, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував вчинення позивачем адміністративного правопорушення. А саме відсутні пояснення свідків, матеріали фото- або відеоматеріалів, як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення та інші докази. Згідно п.п. 1.6, 1.11 розпорядження МВС України Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису№ 466 від 21.05.2009 року зобовязано підрозділи ДАІ виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів, свідків тощо).

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова № 049096 від 05 червня 2011 року, яка складена інспектором ДПС Калуського взводу ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 260,00 гривень - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 247,293 КпАП України, ст. ст. 71,158-163,171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову № 049096 від 05 червня 2011 року, яка складена інспектором ДПС Калуського взводу ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 260,00 гривень штрафу - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.Г.Могила