Справа № 805/2370/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року справа №805/2370/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Челахова О.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_2, довіреність № 15-589-15 від 26.12.2016 року

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2016 року у справі № 805/2370/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення щодо застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року у загальній сумі 16871,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» (далі позивач, підприємство, товариство) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі відповідач, податковий орган, податкова інспекція, контролюючий орган) про скасування рішення щодо застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року у загальній сумі 16871,68 грн. (а.с.4-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2016 року адміністративний позов задоволений повністю, скасоване рішення обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 11 квітня 2016 року № 188 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року у загальній сумі 16871, 68 грн., у тому числі: штраф - 14299, 38 грн., пеня 2572, 30 грн., які застосовані до Філії «Єлєновська» () Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» (а.с.197-201).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що за приписами статті 10 Закону № 1669-VІІ протягом дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, проте відповідного сертифікату до податкового органу підприємством не надано (а.с.208-209).

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі зазначив про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» зареєстрована у якості юридичної особи за ідентифікаційним номером 30228170, місцезнаходження: 85672, Донецька область, Марїнський район, село Павлівка, вулиця Центральна, будинок 84 (а.с.8-14), до структури якого входить відокремлений підрозділ, зокрема, Філія «Єлєновська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» без права юридичної особи (), адреса місцезнаходження: 85665, Донецька область, Марїнський район, селище Березове та перебуває на обліку у відповідача з 02 січня 2004 року, що підтверджується Довідкою форми 4-ОПП від 04 лютого 2011 року № 9 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено. (а.с.8-14)

Вказаний відокремлений підрозділ перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Марїнському районі Донецької області як платник єдиного внеску з 08 січня 2004 року, що підтверджується повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску від 11 червня 2013 року вих. № 5904/02. (а.с.190)

Підприємство зареєстроване та здійснює власну господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним витягом з ЄДРПОУ.

Відповідач Марїнська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є субєктом владних повноважень, який діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Рішенням Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 11 квітня 2016 року № 188, на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», до Філії «Єлєновська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» (код 26480865) застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року у загальній сумі 16871,68 грн., у тому числі: штраф - 14299,38 грн., пеня 2572,30 грн.(а.с.15, 43)

Рішення податкового органу від 11 квітня 2016 року № 188 було оскаржене товариством до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 19 квітня 2016 року вих. № 22. (а.с.16-17) Проте, рішенням про результати розгляду скарги від 19 квітня 2016 року вих. № 2773/10/05-99-10-01-12-1 вирішено залишити скаргу без розгляду. (а.с.180-181)

Підприємством 02 червня 2016 року за вих. № 27 оскаржено рішення обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 11 квітня 2016 року № 188 до Державної фіскальної служби України. (а.с.185-187) Рішенням Державної фіскальної служби України від 04 липня 2016 року №14460/6/99-99-11-02-02-25 скарга позивача залишена без розгляду. (а.с.183-184)

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності застосування податковим органом до підприємства штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, що регулюється нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ), Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 9 вересня 2013 року № 455 (далі Інструкція № 455) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, контролюючим органам, надано також право здійснення контролю за нарахуванням, повнотою і своєчасністю сплати єдиного соціального внеску.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі за текстом Закон № 2464-VI) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Законом № 2464-VІ визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

За приписами абзацу першого пункту першого частини першої статті 4 зазначеного Закону платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, підприємство в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 Закону № 2464-VІ визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 25 цього Закону суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Спірним питанням даної справи є звільнення платників єдиного внеску, що здійснюють діяльність в зоні проведення антитерористичної операції від зобовязань щодо нарахування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції.

Спеціальним законодавством стосовно справляння податків, зборів та єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції позивач, який зареєстрований в зоні проведення антитерористичної, звільнений від сплати поточних зобовязань зі сплати єдиного внеску виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі Закон № 1669-VІІ).

Законом № 1669-VІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) внесено зміни до Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема, розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 9-4 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану».

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. На момент вирішення справи по суті судом, антитерористична операція не закінчилась.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Отже, пункт 9-4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ є умовною нормою, оскільки звільняє платників єдиного внеску від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, крім іншого, за умови надання заяви платником єдиного внеску про звільнення від сплати єдиного внеску до контролюючого органу.

Колегія суддів не приймає заперечення відповідача щодо втрати чинності вищезазначеним пунктом 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 2464-VІ з огляду на наступне.

Спірна сума, яка підлягає стягненню з позивача на підставі Рішення від 11 квітня 2016 року № 188 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, виникла в період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року.

Станом на період виникнення спірної суми заборгованості та нарахування штрафу та пені, підстав для сумніву у чинності пункту 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 2464-VІ не мало бути, оскільки закон не має зворотної дії у часі, як передбачає ст.58 Конституції України, суд не вбачає підстав для не застосування до спірних правовідносин вищезазначеної норми чинного у той час законодавства.

Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 14 жовтня 2014 року № 991 (вих. №3765/05-4/4) про настання обставин непереборної сили, наявним в матеріалах справи, засвідчено настання обставин непереборної сили з 01 серпня 2014 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. На теперішній час антитерористична операція триває. (а.с.18, 192-193)

Заява платника єдиного внеску щодо звільнення від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» в особі Філії «Єлєновська» 16 березня 2016 року вих. № 7 подало до податкового органу заяву про незастосування штрафних санкцій та пені за прострочення сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), яким доповнено пунктом 9-4 розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». (а.с.191)

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду в даній справі, є неправомірне нарахування саме штрафних санкцій та пені на несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, проте звільнити себе від сплати єдиного внеску позивач не потребує та намагається сумлінно, в строки сплачувати фінансові зобовязання.

Абзацом 2 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02 грудня 2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підпунктом 10 пункту 2 додатку до вказаного розпорядження с. Березове, (Степненська сільська рада) Марїнського району Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких проводилася антитерористична операція.

Як зазначено вище, позивач здійснює свою діяльність на території с. Березове, (Степненська сільська рада) Марїнського району Донецької області.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, внесені Законом України № 1669 зміни до Закону № 2464-VІ звільняють від сплати єдиного внеску субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, оскільки на час розгляду даної справи Президентом України не приймався указ про завершення проведення антитерористичної операції, тобто період проведення антитерористична операція триває. Крім того, відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Статтею 10 цього Закону встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Тобто, наявність сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України, незалежно від напрямку його видачі є доказом настання саме обставин непереборної сили (форс-мажору) та є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань щодо сплати штрафних санкцій та пені за несплату позивачем єдиного соціального внеску.

В матеріалах справи наявний відповідний Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України від 14 жовтня 2014 року № 991. (а.с.18, 192-193)

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підприємством підтверджено наявність форс-мажорних обставин.

Також, в матеріалах справи наявна відповідна Заява Філії «Єлєновська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» про незастосування штрафних санкцій та пені за просрочення сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування надана підприємством 16 березня 2016 року вих. № 7 до контролюючого органу, у відповідності до норм пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». (а.с.191)

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що позивач виконав вимоги Закону і є звільненим від сплати штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Пунктом 9-4 розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зазначено, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення відповідача від 11 квітня 2016 року № 188 до Філії «Єлєновська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року у загальній сумі 16871, 68 грн., у тому числі: штраф - 14299, 38 грн., пеня 2572, 30 грн., є необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішень суб'єктів владних повноважень відповідно до вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для його скасування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2016 року у справі № 805/2370/16-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2016 року у справі № 805/2370/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» до Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення щодо застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року у загальній сумі 16871,68 грн. залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 лютого 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 01 лютого 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3