Справа № 2а-5828/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 р. № 2а-5828/10/2570
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Грузновій О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом суб'єкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у м. Чернігові
провизнання нечинними податкові повідомлення-рішення
за участю представників сторін:
позивача від позивача від відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, довіреність від 27.09.2010 року ОСОБА_3, довіреність № 10410/10-010 від 31.12.2009 року, ОСОБА_4.М., довіреність № 16106/9/10-010 від 06.12.2010 року ВСТАНОВИВ:
22 листопада 2010 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Чернігові, в якому позивач просить визнати податкові повідомлення-рішення відповідача від 15.10.2010 року за № /1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 13525 грн. та від 15.11.2010 року № /1 з донарахування ПДВ в сумі 2078 грн. штрафних санкцій 1039 грн., всього 3117 грн. нечинними повністю та судові витрати присудити з Державного бюджету України. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що відповідач безпідставно зробив висновок про те, що в результаті державної реєстрації автомобіля в ДАІ на імя громадянина ОСОБА_1, субєкт господарювання фізична особа ОСОБА_1 повинен був нарахувати податкові зобовязання з ПДВ, оскільки на думку відповідача така операція є безоплатною передачею основних засобів особі, не зареєстрованій платником податку. Крім того, нарахування ПДВ по податковому повідомленню-рішенню здійснено на тій підставі, що податковий орган виключив зі складу податкового кредиту ПДВ по тих документах (фіскальних чеках), які відображені не в період їх виписки, проте такі доводи, на думку позивача є безпідставними, оскільки Закон України «Про податок на додану вартість» не містить норм, які б забороняли чи обмежували право включати до складу податкового кредиту суми ПДВ, якщо вони не були включені до складу податкового кредиту в тому періоді, коли виникло право на формування податкового кредиту.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представники відповідача позов не визнали повністю та пояснили, що під час проведення перевірки позивачем не надано документів, які б підтверджували сплату частини залишку відємного значення попередніх податкових періодів, який би міг бути включений до складу податкового кредиту поточного звітного періоду, у звязку з чим перевіркою встановлено заниження податкових зобовязань з ПДВ.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 07.12.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 13.12.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові як платник податків.

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові на підставі Закону України «Про державну податкову службу в Україні» проведена позапланова виїзна перевірка фінансово-господарською діяльності субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок зменшення достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів у сумі 13525 грн. за червень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалися у листопаді 2008 року, про що складено акт № 3/17-419/НОМЕР_1 від 22.09.2010 року.

В ході перевірки було встановлено, що позивачем порушено вимоги п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1. п.7.5, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме: СГД ОСОБА_1 до податкового кредиту в червні 2010 року включив суму ПДВ в розмірі 1277,00 грн. згідно касових чеків, виписаних в лютому 2010 року, в результаті чого завищив податковий кредит за червень 2010 року на 1277,00 грн.; неправомірно переніс до р.23.2 податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року значення р.26 податкової декларації з ПДВ за травень 2010 року, а тому неправомірно погасив податкові зобов'язання в сумі 254 грн. частиною залишку від'ємного значення попередніх періодів, яка фактично не була сплачена, в результаті чого перевіркою донараховано за червень 2010 року ПДВ у сумі 1 531,00 грн. (1277 + 254) та п.4.9 ст.4, п.п.7.3.1, п.п.7.3 ст.7, в результаті чого у листопаді 2008 року СГД ОСОБА_1 не включено до податкових зобов'язань вартість транспортного засобу (вантажний автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440 - сідельний тягач - 1шт., 2002 р.в.), який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 26.09.2008 року №СВС057819 безоплатно передано громадянину ОСОБА_1 на суму 107000 грн., в т.ч. ПДВ - 17833,33 грн., в результаті чого завищено від'ємне значення р.18.2 на зазначену суму по Декларації за листопад 2008 року, частину якого неправомірно зараховано у зменшення суми податкового боргу, а саме: 139 грн. (545 - 406,18 грн.) - згідно з податковою декларацією з ПДВ за листопад 2008 року (вхідний № 178614 від 12.12.2008 року) та акта про результати документальної невиїзної (камеральної") перевірки податкової декларації з ПДВ за листопад 2008 року № 377/17-419 від 29.12.2008 року; 408 грн. - згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за листопад 2008 року (№ 168440 від 12.11.2009 року). Перевіркою донараховано податкові зобов'язання на суму 547 грн. та не підтверджено задекларовану суму бюджетного відшкодування у розмірі 13 525,00 грн. по податковій декларації з ПДВ за червень 2010 року.

На підставі акту перевірки № 3/17-419/НОМЕР_1 від 22.09.2010 року ДПІ у м. Чернігові винесено податкове повідомлення-рішення від 05.10.2010 року № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 13525 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішеннями податкових органів за № 13/10 від 13.10.2010 року було залишено без задоволення скаргу позивача, а спірні податкові повідомлення-рішення без змін та прийняті податкові повідомлення-рішення № /1 від 15.10.2010 року та № /1 від 15.11.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 3717 грн. де 2078 грн. основного платежу та 1039 грн. штрафні санкції.

Судом встановлено, що згідно поданої позивачем до ДПІ у м. Чернігові податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року та розрахунку суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню в рахунок майбутніх платежів, складає 13 525,00 грн. Згідно з поданою позивачем до ДПІ у м. Чернігові податкової декларації з ПДВ за листопад 2008 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 17 833,00 грн. Перевіркою показників, відображених в рядках 1 - 9 Декларації за листопад 2008 року встановлено заниження задекларованих СГД ОСОБА_1 податкових зобов'язань на суму 17 833,00 грн.

СГД ОСОБА_1 було придбано у СГД ОСОБА_5 згідно видаткової накладної № 36 від 23.09.2008 року та податкової накладної № 39 від 23.09.2008 року, що включена до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2008 року, автомобіль марки RENAULT MAGNUM 440-сідельний тягач - 1шт. вартістю 107 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 17 833,33 грн. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 26.09.2008 року № СВС057819, реєстрацію даного транспортного засобу було здійснено на громадянина ОСОБА_1.

Відповідно п.4.9 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій платником податку, а також у разі переведення основних фондів до складу невиробничих фондів така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, а для основних фондів групи 1 - за звичайними цінами, але не менше їх балансової вартості.

Згідно п.п.7.3.1, п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно податкової декларації з ПДВ за листопад 2008 року СГД ОСОБА_1 скористався частиною суми від'ємного значення (р.18.2) у розмірі 545,00 грн. для зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.22.1), але згідно акту про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з ПДВ за листопад 2008 року № 377/17-219/НОМЕР_1 від 29.12.2008 року сума від'ємного значення, яка зарахована СГД ОСОБА_1 у зменшення суми податкового боргу з ПДВ була зменшена на 406,18 грн. в зв'язку з перевищенням суми заборгованості відображеній в обліковій картці.

12.11.2009 року до ДПІ у м. Чернігові, СГД ОСОБА_1 подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2008 року, у якому платником самостійно збільшено суму від'ємного значення ПДВ за листопад 2008 року, яка зараховується у зменшення податкового боргу з ПДВ на 408,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач неправомірно скористався зменшенням сум податкового боргу на 138,82 грн. у грудні 2008 року та на 408,00 грн. у листопаді 2009 року.

Перевіркою показників, відображених в рядках 10-17 декларації за червень 2010 року встановлено їх завищення задекларованих СГД ОСОБА_1 сум податкового кредиту в розмірі 1 277,00 грн., а саме позивачем до складу податкового кредиту за червень 2010 року включені чеки, отримані від ВАТ "Укрнафта" в лютому 2010 року на суму 5 170,00 грн. (ПДВ 1034,00 грн.), від ТОВ "Нефтида" в лютому 2010 року на суму 663,00 грн. (ПДВ 132,60 грн.) та від ПП "Фірма Білл" в лютому 2010 року на суму 550,00 грн. (ПДВ 110,00 грн.).

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем в порушення п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5, п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" неправомірно включено до складу податкового кредиту за червень 2010 року суму ПДВ у розмірі 1 277,00 грн., в результаті чого занижено позитивне значення (р.18.1) по Декларації за червень 2010 року на 1 277,00 грн. (Заданими перевірки р.18.1 - 1531 грн.)

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності -зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.2. п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду; залишок від'ємного значення, за яким не проведено розрахунків з постачальниками відображається в податковій декларації з податку на додану вартість окремим рядком для визначення суми податку, яка може підлягати відшкодуванню в частині сплачених сум податку в наступних звітних періодах; залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування відображається у декларації з податку на додану вартість окремим рядком та включається до складу податкового кредиту починаючи з першого звітного періоду 2011 року.

Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду вказується в рядку 18.2 розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період" декларації з податку на додану вартість такого звітного періоду.

Зарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону) наступного податкового періоду відбувається шляхом відображення такої суми в рядку 22.1 розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період". До рядка 22.1 включається вся сума рядка 18.2 повністю, якщо сума податкового боргу дорівнює або більша за суму від'ємного значення, або частково у розмірі, який відповідає сумі податкового боргу.

Залишок від'ємного значення (різниця між значеннями рядків 18.2 та 22.1) включається до рядка 22.2 розділу III "Розрахунки з бюджетом за звітний період" декларації.

Цей залишок від'ємного значення в наступному звітному періоді переноситься до рядка 23.1 декларації і разом з іншими складовими залишку від'ємного значення (значення рядка 23) в першу чергу погашатиме податкові зобов'язання поточного звітного періоду. Залишок такого від'ємного значення, який не буде погашений податковими зобов'язаннями (різниця між значеннями рядків 23 і 20), переноситься до рядка 24 декларації та може бути відшкодований платнику податку у разі виконання інших умов щодо відшкодування, встановлених Законом (оплати).

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою достовірності нарахування суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за червень 2010 року встановлено, що частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) постачальникам таких товарів (послуг) у попередніх податкових періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до р.2 розрахунку бюджетного відшкодування) -колонка 4 за листопад 2008 року завищена на 13 525,00 грн., оскільки за даними перевірки від'ємне значення (р.18.2) по Декларації за листопад 2008 року відсутнє.

Таким чином, сума ПДВ в розмірі 13525,00 грн., заявлена до бюджетного відшкодування згідно податкової декларації з ПДВ за червень 2010 року, зменшена на 13525,00 грн. та становить 0 грн. (рядок 25.2 Декларації).

Оскільки позивачем на перевірку не надано документи, які б підтверджували сплату частини залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів, який міг би бути включений до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (р.23.2) тому суд вважає, що перевіркою правомірно встановлено заниження податкових зобов'язань з ПДВ за червень 2010 року на 1531,00 грн.

Відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про правомірність прийнятих спірних рішень та відсутність підстав для визнання їх нечинними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання податкових повідомлень-рішень відповідача від 15.10.2010 року за № /1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 13525 грн. та від 15.11.2010 року № /1 з донарахування ПДВ в сумі 2078 грн. штрафних санкцій 1039 грн., всього 3117 грн. нечинними повністю та стягнення судових витрат з Державного бюджету України задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

< ОСОБА_4 >

Суддя підпис ОСОБА_6