Справа № 673/1446/16-а
Суддя: Ягодіна Т. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/1446/16-а
Провадження № 2-а/673/17/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2017 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої - судді Ягодіної Т.В.,

при секретареві - Ясінській М.О.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

В листопаді 2016 року позивач звернувся в суд з означеним позовом, вказавши що згідно з постановою інспектора роти №3 БПУПП у м. Хмельницькому від 29 жовтня 2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП із тих підстав, що 29 жовтня 2016 року о 15 год. 35 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Ціолковського в м. Хмельницький, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4.в Правил дорожнього руху України. Позивач стверджує, що Правил дорожнього руху України не порушував і вказаного правопорушення не вчиняв, оскільки на момент зупинки транспортного засобу він за кермом не перебував, так як незадовго до цього передав керування своєму знайомому, котрий після зупинки автомобіля вийшов із салону. В той час, коли до його автомобіля під?їхав автомобіль патрульної поліції, він перебував на місці водія, так як мав намір слухати музику. Виходячи з наведеного, позивач просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги із підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, він надав до суду письмове заперечення на позов, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги не визнаються,так як постанова інспектора патрульної поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною. При цьому, зауважує, що стороною позивача не надано належних доказів з приводу обставин керування транспортним засобом іншою особою, а тому наявні підстави для відмови у позові.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п.8.4.в Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з Додатком 1 Правил дорожнього руху України в числі заборонних знаків наявний дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається із постанови інспектора роти №3 БПУПП у м. Хмельницькому від 29 жовтня 2016 року, ОСОБА_1,керуючи 29 жовтня 2016 року о 15 год. 35 хв. автомобілем НОМЕР_1 по вул. Ціолковського в м. Хмельницький, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4.в Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно показань свідка ОСОБА_2, вбачається, що за кермом автомобіля до приїзду на вул. Ціолковського м. Хмельницького сидів невідомий їй чоловік, а її брат позивач по справі, сидів на передньому пасажирському сидінні. Після зупинки автомобіля невідомий чоловік вийшов і мав намір повернутися, а брат сів за кермо. Коли вона з матір?ю, яка теж являлася пасажиром автомобіля повернулися з магазину, побачили, як до автомобіля, де перебував позивач, підійшов інспектор патрульної поліції. Також, вказала, що невідомий чоловік, який перебував за кермом автомобіля більше не повертався, після чого вони поїхали додому.

Разом з тим, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора, який був оглянутий в судовому засіданні.

Так, з відеозапису, вбачається, що транспортний засіб марки «DAEWOO» Lanos держзнак ВХ2451АТ перебуває в зупиненому стані в зоні дії дорожнього знаку «зупинка заборонена». При виявлені вказаного автомобіля патрульними інспекторами, в автомобілі на місці водія перебував позивач ОСОБА_1 Крім того, в салоні автомобіля було троє пасажирів, серед яких і допитана в якості свідка ОСОБА_2, які зі слів позивача відмовлялися від дачі пояснень в силу положень ст.. 63 Конституції України.

Відповідно до положень ч.1 ст.. 69 КАС України визначено поняття доказів у адміністративному судочинстві.

В силу ч.2 вказаної статті докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Так, судом було запропоновано позивачу надати інформацію про особу, яка на його думку, допустила вчинення вказаного правопорушення, проте останній не зміг вказати на анкетні дані такої особи та її місце проживання. Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача на порушення інспектором вимог ст.. 280 КУпАП, що виразилось у не вчиненні дій спрямованих на встановлення та опитування особи на ім'я Вадим, так як жодної інформації, яка б давала змогу ідентифікувати таку особу позивач не надав як на місці виявлення правопорушення, так і в ході судового розгляду.

Крім того, судом критично оцінюються показання свідка ОСОБА_2, оскільки остання являється сестрою позивача, будучи очевидцем подій, на місці виявлення правопорушення відмовилася від дачі пояснень інспектору патрульної служби. Крім цього, надала суду суперечливі показання в частині свого місця перебування в час приїзду автомобіля патрульних поліції, оскільки як вбачається із відеозапису наданого відповідачем, пасажири постійно перебували в автомобілі і нікуди не відлучалися .

В силу ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 72 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до зазначених вимог, відповідачем надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення, що міститься в матеріалах справи та яка в розумінні ст.122 КУпАП є належним доказом.

Таким чином, суд приходить до висновку що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим.

Керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 71,72, 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

В позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Деражнянський районний суд.

Повний текст постанови виготовлений 30.01.2017 року.

Суддя: ОСОБА_3