Справа № 296/8211/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" січня 2017 р. Справа № 296/8211/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника позивача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "17" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визнаннч неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії починаючи з 06.11.2015 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань, індексацію та інші види одноразових додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 17.10.2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_3 пенсію починаючи з 06.11.2015року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, одноразової грошової допомоги при звільненні та інших одноразових видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що надбавки, доплати, підвищення є виключно щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і до їх складу не відносяться щомісячні винагороди, одноразові види грошового забезпечення та індексація , які згідно ч.ч.2,3 ст.9 Закону №2011 визначені як окремі види грошового забезпечення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач 07.11.2015 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

12.09.2016 року позивачу видано довідку №1623/29/02-2016 про види його грошового забезпечення за період з 01.11.2013р. по 31.10.2015р. (а.с.10).

19.09.2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про перерахунок та виплату позивачу призначеної пенсії відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", включивши всі види грошового забезпечення , з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, тощо).

Листом від 27.09.2016 р. року №1625/В-11 управління відмовило у перерахунку пенсії, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 року по справі №4-рп/2015, зазначивши, що пенсія обчислюється виходячи з грошового забезпечення, визначеного у статтях 43, 63 Закону №2262-XII до якого належить лише надбавки, доплати і підвищення, а одноразові додаткові виплати, про які зазначав в заяві позивач, не входять до складу грошового забезпечення і тому включатись при її обчисленні не можуть (а.с.9).

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-ХІ). Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови). Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що види допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія щомісячна, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

В матеріалах справи міститься довідка Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1623/29/02-2016 від 12.09.2016 року, з якої вбачається, що до грошового забезпечення позивача за період з 01.11.2013р. по 31.10.2015р. враховувались наступні виплати: грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія щомісячна, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні.

Листом від 20.01.2017р. №129/29/02-2017, який надійшов на запит апеляційного суду , Головне управління Національної поліції в Житомирській області повідомило суду про те, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування сплачені з усіх виплат, отриманих ОСОБА_3 за період з 01.11.2013р. по 31.10.2015р. , крім індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Тобто, лише з сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії щомісячної, які були заявлені ОСОБА_3, в сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Верховний Суд України в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.

Слід також зазначити, що сума одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби не віднесена до переліку додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, визначених ПКМУ від 07 листопада 2007 року №1294, на які нараховується єдиний соціальний внесок, а тому не може враховуватись для перерахунку пенсії позивачеві, проте суд першої інстанції даного також не врахував.

Отже, суд першої інстанції зробив не правомірний висновок, що суми індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких фактично не сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.

Суд першої інстанції належної правової оцінки наведеним обставинам не дав, а тому дійшов помилкового висновку про включення до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія, індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги при звільненні. Таким чином, на думку суду, рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_3 щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії з врахуванням індексації заробітної плати та одноразової грошової допомоги при звільненні не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в позові в цій частині позовних вимог.

Також суд першої інстанції припустився помилки в частині визначення дати, з якої слід провести перерахунок пенсії.

Відповідно ст.ст.83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст.43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі.

Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами. Перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

При цьому суд враховує те, що пенсія має регулятивний характер, а отже порушення його права відбувалося щомісячно, тобто, щоразу коли він не отримує пенсію в не належному розмірі. В зв'язку з чим, суд першої інстанції в будь-якому випадку мав би врахувати при розгляді справи щодо заявлених вимог шестимісячний строк на звернення до суду за захистом порушеного права.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював правову позицію, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Апеляційний суд встановив, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі 28.09.2016р. Позовні вимоги заявлені за період з 06.11.2015р. Підставою звернення до суду стала відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлена листом №1625/В-11 від 27.09.2016р., в перерахунку розміру пенсії позивачу.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії 19.09.2016р., до суду 28.09.2016 р., а тому перерахунок пенсії йому слід здійснити з 01.04.2016 року, з врахуванням дати звернення до суду, тобто в межах шестимісячного строку, протягом якого позивач мав право звернутись до суду за захистом порушеного права.

При цьому судова колегія зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки зазначеним обставинам та не враховано положення ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України та положення Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином судова колегія вважає, що позовні вимоги за період з 06.11.2015р. по 31.03.2017р. слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99,100,195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "17" жовтня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги за період з 06.11.2015р. по 31.03.2016р. залишити без розгляду.

В решті позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_3 пенсію починаючи з 01.04.2016р. року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії щомісячної, з яких сплачено страхові внески.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" лютого 2017 р.

- ,