Справа № 458/1406/16-а
Суддя: Федитник І. Д.
Дата ухвалення: 2017-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/1406/16-а 2-а/458/9/2017 ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Федитник І.Д.
при секретарі: Матківській Р.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Турка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
Позивачка звернулася з даним позовом посилаючись на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.11.2016 року інспектором взводу УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 її було незаконно визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. В оскаржуваній постанові вказано що позивач 29.11.2016 року о 18 год. 25 хв. на автодорозі Львів-Шегині М-11 10 км.+300 м., керуючи транспортним засобом Ніссан Кубістар р.н.з. ВС3654СР не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки, чим порушила пп.8.5.1 ПДР України. З постановою не згідна, оскільки мали місцем зовсім інші обставини, а саме: дійсно цього числа рухалася своїм автомобілем по автодорозі Львів-Шегині. У цей день були дуже складні погодні умови : падав сильний сніг, була вже темна пора доби, автодорожнє покриття було повністю вкрите снігом та пісковою сумішшю, внаслідок чого роздільних смуг руху зовсім не було видно.
Приблизно за 150-200 м. до приміщення стаціонарного поста колишньої ДАІ, їй потрібно було в подальшому повернути ліворуч на автодорогу Львів-Ужгород, то відразу, після вказаного знаку, перестроїла автомобіль в крайній лівий ряд, пропустила зустрічний транспорт і виїхала на автодорогу Львів-Ужгород. Приблизно через 30-40 секунд, побачила в дзеркало заднього виду
поліцейський автомобіль із включеними проблисковими маячками синього та червоного кольорів. Після цього увімкнула правий сигнал повороту і зупинилася на узбіччі де до неї підійшов працівник поліції ОСОБА_3,
пред"явивши вимогу що порушила Правила дорожнього руху України, оскільки не виконала вимоги автодорожньої розмітки. У відповідь пояснила, що нічого не порушувала і оскільки смуг руху взагалі не видно, то інспектор не реагував. На прохання надати докази вчинення нею правопорушення, тобто фото-відеофіксацію порушення, покази свідків порушення, інспектор відповів, що фото-відео доказу порушення немає і що він сам є свідком правопорушення, оскільки він та його напарник на прізвище ФОК все бачили самі. Після цього ОСОБА_3 склав на неї оскаржувану постанову. Крім неї, у автомобілі знаходилися пасажири: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які стали свідками того, що вона не порушувала ПДР України, однак інспектор поліції відмовився брати їхні свідчення до уваги.
У судовому засіданні позивачка позов підтримала посилаючись на тіж обставини і докази, що і в позовній заяві і дала пояснення, доповнивши, що у цей день були складні погодні умови , падав сильний сніг і дорога була вкрита пісковою сумішшю та не було видно дорожніх розміток.
Адвокат ОСОБА_6, згідно договору про надання правової допомоги , захищав позивачку відповідно до укладеного договору .
Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові ДПП ОСОБА_7, згідно довіреності №22 від 03.01.2017 року, в судове засідання не з'явилася, однак надіслала суду на розгляд заперечення проти адміністративного позову, в якому позов не визнає, просить суд відмовити в її задоволенні та розглянути справу без її участі.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, покази свідків ОСОБА_8М та ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до Закону України ,,Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктами 8.1, 8.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Пунктом 8.5 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.
Відповідно до пункту 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 ПДР України. Згідно п.34.1 ПДР України горизонтальна розмітка
1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних
засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.
Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.
29.11.2016 року інспектором взводу ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3І винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 341818 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до постанови ОСОБА_1 29.11.2016 року о 18 год. 25 хв. по трасі Львів-Шегині М-11 10км+300 м. керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки , чим порушила пп.8.5.1 Правил дорожнього руху.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , маючи посвідчення водія, показав , що знаходився в автомобілі з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 якою керувала позивачка і в цей час було темно та падав сильний сніг і дорожніх розміток на дорозі не було видно. Працівники поліції на вимогу позивачки відносно порушення пояснила, що нічого не порушувала та вимагала докази її вини. Просив , щоб взяли у нього пояснення .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала , що знаходилася в
автомобілі з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 якою керувала позивачка і в цей час було темно та падав сильний сніг і дорожніх розміток на дорозі не було видно. Працівники поліції на вимогу позивачки відносно порушення пояснила,
що нічого не порушувала та вимагала докази її вини.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачка не визнає факт порушення нею п.8.5.1 ПДР України (горизонтальна дорожня розмітка), оскільки в цей день були дуже складні погодні умови - падав сильний сніг, була темна пора доби, автодорожнє покриття було повністю вкрите снігом та пісковою сумішшю, внаслідок чого роздільних смуг руху зовсім не бачила і її не порушувала.
У судовому засіданні не встановлено, що відповідачем була спростована та обставина, що під час руху дорожня розмітка могла бути вкритою снігом з пісковою сумішшю, а тому непомітною для водія ОСОБА_1
У постанові не встановлено в чому проявилось не виконання вимоги дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки передбаченого пп.8.5.1 Правил дорожнього руху.
Відповідачем всупереч вимогам ст.71 КАС України не доведено, що дорожня розмітка 1.1 була добре видимою для позивачки і вона мала можливість виконати її вимогу, а тому неможливо встановити наявність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Виходячи з наведеного, беручи до уваги покази свідків та те, що відповідачем не була спростована та обставина, що під час руху дорожня розмітка могла бути вкритою снігом з пісковою сумішшю, а тому непомітною для позивачки, вина останньої у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а отже, відсутній склад адміністративного правопорушення, тому слід визнати протиправною та скасувати постанову як незаконну.
Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 ,,Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Як встановлено з матеріалів справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення та не встановлено в чому проявилась вина позивачки, не прийняв до уваги усі пояснення позивачки щодо відсутності її вини у вчиненні правопорушення .
Оскільки позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, то необхідно стягнути з ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції судовий збір в розмірі 640 грн. .
Керуючись ст.ст.7-11, 70, 86, 94, 159, 160-163, 171-2 КАС України, ст.ст.255, 283 КпАП України, суд, -

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, яка винесена інспектором взводу ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3І від 29.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по ч.1ст.122 КпАП України у виді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту
Повний текст постанови виготовлений 04.02.2017 року.
Суддя: