Справа № 404/7760/16-а(2-а/404/1414/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2017 рокусправа № 404/7760/16-а провадження №2-а/404/1414/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області

на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 грудня 2016 року по справі №404/7760/16-а (провадження №2-а/404/1414/16) за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: - час роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів); - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку 01 рік 11 місяців 00 днів);

- зобовязати Кіровоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: часу роботи в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів); - навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (зараховується половина строку 01 рік 11 місяців 00 днів);

- зобовязати Кіровоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області нарахувати та виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, з подальшим перерахуванням у випадку зміни заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді на якій працювала позивач, та була звільнений у відставку, починаючи з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 08.10.2016р.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що Указом Президента України «Про звільнення суддів» №424/2016 від 29.09.2016р. її було звільнено з посади судді господарського суду Кіровоградської області у відставку, на підставі поданої заяви від 22.06.2016р. Наказом голови господарського суду Кіровоградської області від 05.10.2016р. №164-к її звільнено з вказаної посади у відставку. Станом на час звільнення її стаж роботи, який надає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, склав 33 роки 08 місяців 12 днів, з яких 21 рік 00 місяців 26 днів стаж роботи на посаді судді господарського (арбітражного) суду та 12 років 07 місяців 16 днів стаж, який входить до суддівського стажу та складається з: половини строку навчання за денною формою в Харківскому юридичному інституті ім.Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983), роботи на посаді помічника прокурора м. Кіровограда, прокурора відділу загального нагляду прокуратури Кіровоградської області, старшого

помічника прокурора Ленінського району м. Кіровограда ( з 01.08.1984 по 17.04.1995). 08.10.2016 року позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідачем їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотків від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, виходячи зі стажу 21 рік 00 місяців 28 днів. До стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання періоди роботи позивача в органах прокуратури Кіровоградської області та половину строку навчання на денній формі в інституті відповідачем не зараховано. Вказуючи на те, що не зарахування відповідачем вказаних періодів до стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання періоди роботи порушує її право на отримання належних коштів щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, просила позов задовольнити.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача в органах прокуратури та половина строку навчання за денною формою в інституті зараховується до стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII, який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, та пункту 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, просило постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду щодо наявності підстав для зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання періодів роботи позивача в органах прокуратури Кіровоградської області та половини строку навчання за денною формою в Харківскому юридичному інституті ім.Ф.Е. Дзержинського, оскільки згідно ч.1 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.09.1995 року по 06.07.2001 року працювала на посаді судді арбітражного суду Кіровоградської області, та з 06.07.2001 року по 07.10.2016 року на посаді судді господарського суду Кіровоградської області, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.16-17).

Указом Президента України «Про звільнення суддів» №424/2016 від 29.09.2016р. ОСОБА_1 звільнено з посади судді господарського суду Кіровоградської області у звязку з поданням заяви про відставку (а.с.27-28).

Наказом голови господарського суду Кіровоградської області від 05.10.2016р. №164-к позивачку звільнено з вказаної посади у відставку.

08.10.2016 року позивач звернулась до Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Розпорядженням Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області №824784 від 27.10.2016р. позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотків від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, виходячи зі стажу 21 рік 00 місяців 28 днів (а.с.26).

До стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання періоди роботи позивача на посаді помічника прокурора м. Кіровограда, прокурора відділу загального нагляду прокуратури Кіровоградської області, старшого помічника прокурора Ленінського району м. Кіровограда (з 01.08.1984 по 17.04.1995) та половину строку навчання позивача за денною формою в Харківскому юридичному інституті ім.Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983) відповідачем не зараховано.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), ст. 120 даного Закону передбачає, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 статті 141 Закону № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (редакція до 28.03.2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом № 2453-VI від 07.07.2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці слід врахувати період роботи позивача в органах прокуратури Кіровоградської області (10 років 08 місяців 16 днів) та половину строку навчання на денній формі Харківського юридичного інституту ім. Ф.Є. Дзержинського (01 рік 11 місяців 00 днів), що з урахуванням стажу роботи позивача на посаді судді господарського (арбітражного) суду 21 рік 00 місяців 28 днів становить 33 роки 08 місяців 12 днів, що дає право на призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Також слід зазначити те, що внесенням змін у Закон №2453-VI шляхом викладення його у новій редакції Законом України від 12.02.2015 №192-VIІ «Про забезпечення права на справедливий суд» (набрав чинності 29.03.2015) виключено пункт 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 2453-VI, який передбачав визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що на момент набрання чинності Закону № 192-VIІ (29.03.2015) у позивача вже був в наявності стаж, який давав право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, оскільки при цьому слід враховувати період роботи позивача в органах прокуратури та половину строку навчання за денною формою в інституті.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 грудня 2016 року по справі №404/7760/16-а (провадження №2-а/404/1414/16) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк