Справа № 311/1096/16-а(2-а/311/23/2016)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2017 рокусправа № 311/1096/16-а(2-а/311/23/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2

відповідача: - не зявився

третя особа: - ОСОБА_3, дов. від 14.12.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 р. у справі № 311/1096/16-а(2-а/311/23/2016)

за позовом ОСОБА_2

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

треті особи Управління Пенсійного Фонду в Василівському районі Запорізької області, Управління державної казначейської служби у Васильківському районі Запорізької області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи Управління Пенсійного Фонду в Василівському районі Запорізької області , Управління державної казначейської служби у Васильківському районі Запорізької області , в якому (з урахуванням остаточних змін до адміністративного позову, а. с.128-131), просив:

- визнати дії Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області при поверненні постанови Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011 без її фактичного виконання - неправомірними;

- зобов'язати Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області відновити дані в Реєстрі рішень, відповідно до повідомлення № 7859-10-40/10-39/2 від 30.03.2015, про включення до першої черги задоволення вимог за порядковим номером 118657 рішень, виконання яких гарантується державою, та внести дані до реєстру про часткове виконання постанови суду від 07.02.2011 та виплату розрахованої ними заборгованості з 29.10.2009 по 18.06.2011 у сумі 51971,60 грн.;

- зобов'язати Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області виконати інші дії передбачені Законом України «Про гаранти держави щодо виконання судових рішень» та постановою КМУ № 440 від 03.09.2014 «Про порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою», а саме: витребувати у боржника УПФУ в Василівському районі розрахунок його пенсії відповідно до постанови Василівського районного суду від 07.02.2011 з урахуванням виплаченої пенсії у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19.06.2011, та передати виконавчі документи до органів Державного казначейства України для виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача з огляду на те, що останнім під час завершення виконавчого провадження не приділено уваги тому факту, що судове рішення виконано лише в частині, а отже фактичне виконання не відбулось і тому підстави для завершення виконавчого провадження відсутні.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 р. у справі № 311/1096/16-а(2-а/311/23/2016) у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що дії Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області є правомірними, оскільки той факт, що УПФУ у Василівському районі не має заборгованості перед ОСОБА_2 підтверджено офіційним документом довідкою № 500/04, за підписом уповноваженої особи - керівника Управління та завіреним гербовою печаткою, що передбачено п.10 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 № 440.

При цьому судом зауважено, що, виходячи зі змісту Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постанови КМУ від 03.09.2014 № 440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, по-перше, не передбачено форму документу про здійснення нарахування (п.10 вказаного Порядку), яким боржник повинен повідомляти про хід виконання судового рішення Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, по-друге, Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області не наділено повноваженнями щодо здійснення виконавчого провадження та контролю за виконанням судового рішення, а також повноваженнями щодо перевірки достовірності даних, викладених в вищевказаній довідці УПФУ в Василівському районі та витребування документів на їх підтвердження.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 р. у справі № 311/1096/16-а(2-а/311/23/2016), як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Скаржник вважає, що суд першої інстанції проігнорував те, що основними завданнями виконавчої служби є завдання по реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень, забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством, при цьому встановивши, що постанова суду № 2а-547/11 від 07.02.2011 виконана тільки частково і боржником сплачена заборгованість лише станом на 19.06.2011, а після вказаної дати рішення боржником безпідставно не виконується .

Крім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідачем порушено вимоги п.п.10, 11 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постанови КМУ від 03.09.2014 № 440, оскільки постанову Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011 повернуто стягувачу без її фактичного виконання та без отримання від боржника розрахунку пенсії у відповідності до рішення суду, і як наслідок відповідачем не виконані п.п.12, 14 вказаного Порядку.

При цьому скаржником зазначається, що, враховуючи, що перша черга погашення заборгованості визначається чергою в залежності від дати внесення інформації, позивач вважає, що запис в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою, підлягає поновленню, оскільки наявна заборгованість.

Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, наполягаючи на відповідності дій відповідача п.11 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постанови КМУ від 03.09.2014 № 440, з огляду на надання боржником - УПФУ в Василівському районі, довідки № 500/04 про здійснення нарахування на виконання рішення суду, згідно якої у позивача заборгованість по рішенню Василівського районного суду Запорізької області № 2-а-547/11 від 07.02.2011 відсутня.

Третя особа - УПФУ в Василівському районі, надавши копію розпорядження від 29.06.2011 про перерахунок пенсії ОСОБА_2 та копію протоколу з розрахунком заборгованості, зазначає, що на виконання постанови державного виконавця від 26.06.2011, на підставі виконавчого листа № 2а-547 виданого 24.02.2011, УПФУ в Василівському районі проведено відповідний перерахунок пенсії та виплачено суму заборгованості 51971,60 грн. Разом з тим, у зв'язку з набранням з 19.06.2011 чинності Законом України від 14.06.2011 №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» виплата пенсії позивачу приведена у відповідність до норм чинного законодавства. Так, третя особа, з посиланням на постанову ВСУ від 03.11.2014 у справі № 21-271а14 зазначає, що «…зменшення розміру виплат пенсії відбулось не у зв'язку зі зменшенням розміру пенсії, а у зв'язку зі встановленими законодавством обмеженнями у її виплатах, вони не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду».

Третя особа - УДКСУ у Васильківському районі, зазначає, що жодним чином не порушувало прав позивача по цій справі та не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримував визначену в апеляційній скарзі правову позицію, надавав пояснення та зазначав про наявність підстав для задоволення скарги, обґрунтовуючи свої пояснення тим, що судові рішення повинні бути виконані. Відповідач представника в судове засідання не направляв, обмежившись запереченнями на апеляційну скаргу. Представник третьої особи усно заявив про обґрунтованість судового рішення.

З матеріалів справи обставини справи в хронології розвитку свідчать про наступне:

Василівським районним судом Запорізької області прийнято постанову від 07.02.2011 по справі № 2а-547/11, якою позов ОСОБА_2 до УПФУ в Василівському районі задоволено частково:

- визнано протиправними дії УПФУ в Василівському районі щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 з 29.10.2009 пенсії, а також додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобовязано УПФУ в Василівському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 починаючи з 29 жовтня 2009 р. і в подальшому пенсію відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що визначається згідно із ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з відрахуванням раніше отриманих сум пенсії;

- у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено;

- зобов`язано УПФУ в Василівському районі подати звіт про виконання постанови суду у тримісячний строк з дати її отримання (а. с.7-9).

24.02.2011 для виконання постанови суду від 07.02.2011 по справі № 2а-547/11 Василівським районним судом видано виконавчий лист № 2а-547.

25.06.2011 на підставі поданої ОСОБА_2 заяви Відділом державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом від 24.02.2011 (а. с.209).

Ухвалою Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду від 11.07.2011 апеляційну скаргу УПФУ в Василівському районі задоволено частково, постанову Василівського районного суду від 07.02.2011 по справі № 2а-547/11 в частині зобовязання зробити ОСОБА_2 перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 29.10.2009 по 20.07.2010 залишено без розгляду, а в іншій частині вказана постанова суду залишена без змін (а. с.10, 11).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.05.2012 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою УПФУ в Василівському районі .

Згідно ч.5 ст.254 КАС України (в редакції на момент винесення вищезазначеної ухвали) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, в силу приписів ч.5 ст.254 КАС України постанова Василівського районного суду від 07.02.2011 по справі № 2а-547/11 набрала законної сили в її залишеній без змін частині.

Як свідчать розпорядження від 29.06.2011 та протокол від 29.06.2011 боржником - УПФУ в Василівському районі, на виконання судового рішення по справі № 2а-547/11 здійснено виплати ОСОБА_2 на суму 51 971,60 грн. за період з 29.10.2009 по 18.06.2011 (а. с.207, 208).

30.10.2012 Василівським районним судом винесено ухвалу по справі № 6а/802/7/2012, яка набрала законної сили 06.11.2012 і якою визнані дії УПФУ в Василівському районі протиправними при виконанні постанови Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011, в якій, зокрема, встановлено наступне:

- 05.12.2011 головним державним виконавцем ВДВС Василівського РУЮ відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», яку отримано заявником в грудні цього ж року;

- 12.06.2012 ОСОБА_2 направив виконавчий лист до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Запорізькій області;

- у вересні 2012 року на адресу ОСОБА_2 надійшла відповідь від 10.09.2012 № Д-1280/10.12/09-25, в якій повідомлялось, що виконавчим листом було прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження;

- 11.10.2012 ОСОБА_2 отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, яка мотивована тим, що УПФУ в Василівському районі нарахована та виплачена в липні 2011 року сума пенсії у розмірі 51971,60 грн. за період з 29.10.2009 по 18.06.2011; перерахунок проведено по 18.06.2011 у звязку тим, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011, яким встановлено, що норми та положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (а. с.22, 23).

20.06.2013 Європейський Суд за скаргою ОСОБА_2 прийняв рішення про те, що Україна повинна забезпечити виконання невиконаних рішень національного суду незалежно від фінансування та розподілу бюджетних коштів на Україні, а саме: забезпечити виконання постанови Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011 (а. с.24-27).

Василівським районним судом винесено постанову від 15.04.2014 у справі № 2-а/311/7/2014 за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області, яка набрала законної сили 25.04.2014 і якою, крім іншого, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області від 12.12.2013 про закінчення виконавчого провадження при здійсненні виконавчого провадження № 39436339 по виконанню виконавчого листа № 2а-547/2011, виданого 20.06.2013 Василівським районним судом Запорізької області (а. с.17-19).

Так, у даній постанові у справі № 2-а/311/7/2014 встановлено, зокрема, наступне:

- 20.06.2013 Василівським районним судом повторно виданий виконавчий лист №2а-547/11, по якому поновлений строк для його пред'явлення до виконання (а. с.137);

- 22.08.2013 постановою Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП № 39436339, за яким Управлінню Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області надано строк для добровільного виконання до 29.08.2013;

- 04.10.2013 № 2740/09 УПФУ в Василівському районі направило на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області лист, відповідно до якого просило закрити виконавче провадження, посилаючись на фактичне виконання рішення суду.

12.12.2013 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з посиланням на п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду (а. с.17-19).

Крім того, матеріали справи містять постанову Василівського районного суду від 11.07.2014 у справі № 311/2519/14-а (провадження № 2а/311/36/2014), яка набрала законної сили 21.07.2014 і якою, зокрема:

- визнано бездіяльність УПФУ у Василівському районі при виконанні постанови Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011 неправомірною;

- зобов'язано УПФУ у Василівському районі виконати постанову Василівського районного суду № 2а547/11 від 07.02.2011 в частині зобов'язань по проведенню перерахування пенсії ОСОБА_2 у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону з України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати сплатити заборгованість по недосплаченій пенсії з 19 червня 2011 року (а. с.20, 21).

При цьому у даній постанові у справі № 311/2519/14-а (провадження №2а/311/36/2014) серед іншого встановлено:

- з 19 червня 2011 р. УПФУ в Василівському районі самостійно відмовилось виконувати рішення суду;

- як видно з матеріалів справи, та визнано представником відповідача, по теперішній час УПФУ в Василівському районі не виконано рішення суду в частині зобов`язання провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії та виплачувати її відповідно до постанови суду;

- відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

- 20 червня 2013 р. Європейським судом з прав людини прийнято рішення, за яким ОСОБА_2 має право на примусове виконання рішення Василівського районного суду №2а-547/2011 від 07.02.2011 в невиконаній частині.

З огляду на постанову Василівського районного суду від 15.04.2014 у справі № 2-а/311/7/2014, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2013, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 04.09.2014 (а. с.15).

22.01.2015 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області винесена постанова про повернення виконавчого листа № 2а-547/11 від 20.06.2013 стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с.15, 16).

Згідно п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 № 606-XIV (в редакції на момент винесення вищевказаної постанови від 22.01.2015) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Вищезазначена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу від 22.01.2015 обґрунтована державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області тим, що в силу приписів Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постанови КМУ від 03.09.2014 № 440, ОСОБА_2 слід звернутись для виконання постанови Василівського районного суду від 07.02.2011 по справі № 2а-547/11 до Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області для подальшого обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі відповідальним особам органу державної виконавчої служби, на яких покладені обовязки ведення обліку таких рішень до органу Казначейства.

Враховуючи постанову про повернення виконавчого листа стягувачу від 22.01.2015, ОСОБА_2 звернувся до Управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області із заявою від 20.03.2015 відповідно до п.3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4901 та п.4 Порядку № 440 (а. с.74).

Управлінням ДВС ГУЮ в Запорізькій області направлено заявнику - ОСОБА_2, та боржнику УПФУ в Василівському районі, повідомлення від 30.03.2015 № 7859-10-40/10-39/2, згідно якого прийнято до обліку виконавчий документ № 2а-547/11 від 07.02.2011 та включено до першої черги задоволення вимог, порядковий номер в категорії черги в Реєстрі 118657 (а. с.12, 14).

Листом від 01.04.2016 № 7859-10-40/03-40/2 ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до п.11 Порядку № 440, Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області повертає виконавчий документ № 2-а-547/11 від 07.02.2011 «…у звязку з виконанням» (а. с.13, 57).

При цьому до вказаного листа відповідачем додано копію «довідки про здійснення нарахування та виплати на виконання рішення суду на 1-му арк.».

ОСОБА_2, наполягаючи на тому, що постанова суду у справі № 2-а-547/11 від 07.02.2011 не виконана у повному обсязі, а дії Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області з повернення виконавчого документу є незаконними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон № 4901).

Згідно статті 1 Закону № 4901 (в редакції на момент винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 22.01.2015) цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

У відповідності до положень ч.1 ст.2 Закону № 4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Стаття 3 Закону № 4901 визначає особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Так, Законом № 4901 на Державну казначейську службу України покладено обовязок виконання рішень суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, у тому числі й органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.3 р.II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4901 виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоровя, а також у звязку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, повязаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначений у Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постанови КМУ від 03.09.2014 № 440 (далі Порядок № 440).

У пункті 2 даного Порядку № 440 зазначено, що у цьому Порядку терміни вживаються, зокрема, в такому значенні:

боржник - зазначений у рішенні суду або виконавчому документі субєкт, який повинен сплатити кошти або вчинити інші дії майнового характеру щодо особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено це рішення;

відповідальна особа (особи) - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обовязки з ведення обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі до органу Казначейства;

заявник - фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ, або її представник;

органи державної виконавчої служби - управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі;

органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - головні управління Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі;

виконання рішення в повному обсязі - повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів, яка визначена рішенням, а також повне фактичне вчинення дій щодо майна за рішенням зобовязального характеру.

Згідно п.п.5, 7 Порядку № 440 зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби.

Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобовязана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

У п.9 Порядку № 440 визначено, що відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобовязана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

З метою забезпечення заявнику та боржнику доступу до інформації Реєстру про стан погашення заборгованості за рішенням, прийнятим на користь заявника, у повідомленні про прийняття рішення до обліку зазначаються адреса відповідного веб-сайта в Інтернеті, а також ідентифікатор для доступу до інформації Реєстру.

У відповідності до п.11 Порядку № 440 якщо рішення виконано боржником або в інший спосіб в повному обсязі, таке рішення підлягає поверненню заявнику протягом семи робочих днів з дня одержання відповідного документального підтвердження, про що вноситься запис до Реєстру. Одночасно з рішенням заявнику надсилаються копії документів, що підтверджують виконання рішення в повному обсязі.

Наведені норми свідчать про наявність обовязку органів ДВС пересвідчитись у виконанні виконавчого документа боржником, тобто у фактичному виконанні в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі отримання документального підтвердження про часткове виконання рішення відповідальна особа вносить дані до Реєстру (п.12 Порядку № 440).

Згідно п.12 Порядку № 44013 передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Отже, повернення заявнику рішення (виконавчого документа) на підставі пункту 11 Порядку № 440 можливо лише у разі, якщо рішення виконано боржником в повному обсязі з наданням останнім документального підтвердження такого повного виконання.

За визначенням, наведеним у ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При дослідженні колегією суддів наданої УПФУ в Василівському районі у підтвердження повного виконання судового рішення у справі №2а-547/11 від 07.02.2011 довідки (яка направлялась відповідачем позивачу) № 500/04 (від 17.09.2015 вих. №5552/04) встановлено, що вказана довідка по суті містить лише запис про те, що «у гр.ОСОБА_2 заборгованість по рішенню Василівського районного суду Запорізької області № 2-а-547/11 від 07.02.2011 відсутня» (а. с.28, 60).

При цьому жодних підтверджень сум, перерахованих на користь позивача, періоду їх виплат, чи підстав неможливості перерахування таких сум, з тих чи інших причин, вказана довідка не містить.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про достатність даного доказу для підтвердження факту виконання боржником судового рішення у повному обсязі, незважаючи на наявність у довідці підпису уповноваженої особи - керівника Управління та наявності гербової печатки.

Факт неповного виконання постанови Василівського районного суду № 2а-547/2011 від 07.02.2011 неодноразово встановлений вищевказаними судовими рішеннями, у т. ч. і рішенням Європейського суду з прав людини від 20.06.2013, яким встановлено, що ОСОБА_2 має право на примусове виконання постанови Василівського районного суду №2а-547/2011 від 07.02.2011 в невиконаній частині.

Проте, відповідачем, як субєктом владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про надання боржником доказів виконання постанови Василівського районного суду № 2а-547/2011 від 07.02.2011 в невиконаній частині, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для повернення позивачу виконавчого документу у звязку з його виконанням, листом від 01.04.2016 № 7859-10-40/03-40/2.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області при поверненні постанови Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011 без її фактичного виконання, тому з урахуванням вищевикладеного, зазначена позовна вимога підлягає задоволенню.

Водночас, колегія суддів вважає, що у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки висуваючи позовну вимогу щодо зобов'язання відповідача відновити дані в Реєстрі про включення рішення до першої черги задоволення вимог за порядковим номером 118657, позивач не навів правове обґрунтування цих вимог, як способу відновлення порушеного права.

Що ж до вимоги про внесення відповідачем даних до реєстру про часткове виконання постанови суду від 07.02.2011 та виплату розрахованої ними заборгованості з 29.10.2009 по 18.06.2011 у сумі 51971,60 грн., то такі функції у відповідності до приписів Порядку № 440 є дискреційними для органів ДВС (тобто передбачають певну свободу прийняття рішення субєктом владних повноважень на власний розсуд), а відтак втручання суду шляхом зобовязання їх виконання неможливо.

З цих же підстав колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання відповідача виконати інші дії, передбачені Законом № 4901 та Порядком №440, а саме: витребувати у боржника розрахунок пенсії позивача відповідно до постанови Василівського районного суду від 07.02.2011 з урахуванням виплаченої пенсії у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19.06.2011, та передати виконавчі документи до органів Державного казначейства України для виконання.

Відповідно до положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 21 вересня 2016 р. у справі № 311/1096/16-а(2-а/311/23/2016) скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при поверненні постанови Василівського районного суду по справі № 2а-547/11 від 07.02.2011 без її фактичного виконання неправомірними.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко