Справа № 183/4874/16
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4874/16
№ 2-а/183/12/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

30 серпня 2016 року позивач звернулась з адміністративним позовом до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила суд: визнати протиправною відмову Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячної пенсії ОСОБА_1; зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок щомісячної пенсії позивачу і зобов'язати виплачувати ОСОБА_1 щомісячно пенсію у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді головного спеціаліста відділу призначення та виплати грошових допомог Управління соціального захисту населення Новомосковської райдержадміністрації починаючи з 01 червня 2016 року згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Новомосковської райдержадміністрації Дніпропетровської області про заробітну плату для перерахунку пенсії № 3306 від 28 липня 2016 року із суми 3215 грн. 06 коп.; зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплати пенсії Новомосковським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області при подальшому підвищенню окладів державним службовцям - ОСОБА_1 при наданні нею довідок.

В обґрунтування позову послалася на те, що з 15 серпня 1994 року працювала спеціалістом Новомосковського райвідділу соціального захисту населення. З 11 липня 2003 року працювала головним спеціалістом районного управління праці та соціального захисту населення. 21 січня 2005 року наказом №11-к звільнена у зв'язку з виходом на пенсію. На час звернення з позовом перебуває на обліку та отримує пенсію яка складає 1685,89 грн. Позивачу стало відомо, що заробітна плата головного спеціаліста відділу призначення грошових виплат та компенсацій збільшилася. Тому вона 14 липня 2016 року звернулася до Управління соціального захисту населення Новомосковської райдержадміністрації із заявою про надання довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії. 28 липня 2016 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду з письмовою заявою до відповідача про перерахунок розміру пенсії. Однак отримала відмову з пропозицією звертатись до суду. Вказує, що означеними діями відповідач порушує ст.ст. 46.48 Конституції України, де закріплено право громадян на соціальний захист у випадках передбачених законом. Зазначає, що здійснення перерахунку щомісячного розміру пенсії є не право, а обов'язок відповідача, внаслідок чого звернулася з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких посилається на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02 березня 2015 року, яким встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу». Тому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Крім того, зазначає, що довідка, на підставі якої просить перерахувати пенсію позивач є недійсною. В судове засідання 30 січня 2016 року позивач не з'явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін судом встановлено наступне.

Матеріали справи свідчать, представником відповідача не заперечено, що позивач перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком, призначену з урахуванням положень Закону України «Про державну службу» з 22 січня 2005 року. На момент виходу на пенсію працювала на посаді головного спеціаліста відділу державних соціальних допомог управління праці та соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

28 липня 2016 року позивач подала заяву відповідачу, в якій просила здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця, на підставі довідки № 3306 від 28 липня 2016 року, наданої Управлінням соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про заробітну плату головного спеціаліста управління праці та соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яка станом на 01 січня 2016 року становить 3215,06 грн.

Рішенням Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 3255/02/15 від 01 серпня 2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Рішення мотивоване посиланням на те, що для проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки підстави відсутні, тому як відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02 березня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом управління праці та соціального захисту населення від 02 серпня 2016 року № 3426 відповідача повідомлено, що довідка, видана ОСОБА_1 від 28 липня 2016 року № 3306 є недійсною.

Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені обставини узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ст.. 244-2 КАС України, є обов'язковим для усіх судів України.

Суд не може погодитись з позицією відповідача викладеною в запереченні, що відповідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 - у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону, щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно Законів України …, «Про державну службу»… Виходячи з чого вбачається, що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище вказаними законами не призначаються, раніше призначені не перераховуються; оскільки відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Так, згідно ч.1 ст.8 Конституції України, в редакції 2015 року, яка не скасована і діє, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

П.19 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» яким роз'яснено, що не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, що скасовують конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справа «Кечко проти України», «Бурдов проти Росії», № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ (mutatis mutandis), справа Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office; справа про принцип юридичної визначеності), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office).

Крім того, частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Верховний Суд України в постанові від 08 липня 2015 року № 732/48/15-а дійшов висновку, що «відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії».

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Розглядаючи посилання відповідача на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін, до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, а саме - виключено п. 4, який визначав умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена до дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року і на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії нового порядку перерахунку пенсій не прийнято, як підставу для відмови в перерахунку пенсії, суд виходить з того, що не встановлення порядку вчинення дій, які передбачені законом не є підставою для відмови у вчиненні таких дій.

Крім того, статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Оскільки заяву про проведення перерахунку пенсії позивачем подано 28 липня 2016 року, проведення перерахунку слід провести з 01 серпня 2016 року.

При цьому, з урахуванням викладеного, враховуючи відповідь УСЗН Новомосковської РДА Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року № 451, якою підтверджено обставини щодо розміру заробітної плати головного спеціаліста, викладені в наданій позивачу довідці, суд вважає за необхідне під час визначення розміру заробітної плати, з якого необхідно здійснити проведення перерахунку пенсії прийняти до уваги інформацію, наведену в означеній довідці.

Згідно з п.1, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини та норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій та частковість задоволення позовних вимог про зобов`язання проведення перерахунку призначеної пенсії.

Водночас, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача в подальшому при підвищенні окладів державним службовцям при наданні довідок здійснювати перерахунок та виплату пенсії, оскільки нормами КАС України не надано право суду встановлювати факт протиправності чи правомірності тих дій, які не настали та вирішувати позовні вимоги на майбутнє.

Згідно з п.1, п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини та норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 - 163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку зі збільшенням заробітної плати головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, згідно зі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» на підставі довідки про заробіток працюючого головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 3306 від 18 липня 2016 року станом на 01 січня 2016 року, з урахуванням нарахованих та фактично виплачених сум за період з 01 серпня 2016 року із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку, застосованого на час призначення пенсії, з урахуванням нарахованих та фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанову в повному обсязі складено 03 лютого 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов