Справа № 161/17677/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/150/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції м. Луцька, інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Луцьку старшого лейтенанта Капустинського Максима Юрійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №030362 від 14.12.2016р.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 позов мотивує тим, що постановою від 14 грудня 2016 року його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважає дану постанову такою, що винесена без достатнього з'ясування всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 ( зупинка заборонена), чим порушено п.8.4. (в) Правил дорожнього руху України, оскільки транспортний засіб, яким він керував, стояв по вул. Словацького у м. Луцьку. 14.12.2016 року, прямуючи з вул. Учительської на вул. Словацького в м. Луцьку, він по вул. Словацькій (біля будинку №12) на смузі зустрічного руху біля лівого краю проїзної частини здійснив тимчасову зупинку, автомобілем марки «ISUZU, TROOPER», д.н.з. НОМЕР_1. Незаконність оскаржуваної постанови полягає в тому, що його автомобіль був припаркований не в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена), відповідно притягувати його до адміністративної відповідальності підстав не було .

Посилаючись на наведене, позивач просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно нього інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Луцьку старшим лейтенантом Капустинським Максимом Юрійовичем.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що неправомірних дій зі сторони відповідача не було, діяв у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 14 грудня 2016 року інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Луцьку старшим лейтенантом Капустинським Максимом Юрійовичем відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №030362, з якої вбачається, що ОСОБА_1, 14.12.2016 року о 12год.55хв. у місті Луцьку на вул. Словацького, 9 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ( зупинка заборонена), чим порушив п.8.4. (в) Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №030362 від 14 грудня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно ч 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідно до ч. 1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій інспектора поліції при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення відповідача стверджуються відео з місця адміністративного правопорушення, записаного з персонального нагрудного відеореєстратора інспектора Капустинського М.Ю., з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ( зупинка заборонена).

Правилами дорожнього руху України передбачено, що знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знаку на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід». Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 15.1 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

У своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, позивач підтвердив, що здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки не помітив його на іншій стороні дороги.

Інші доводи та пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими доказами.

Зокрема, суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейським було обмежено його права в частині надання пояснень, права користуватись правовою допомогою адвоката, та не виконано вимоги ст.280 КУпАП, оскільки останній заявив про намір користуватись правовою допомогою адвоката після винесення інспектором оскаржуваної постанови.

У зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163 КАС України, ч.1 ст. 122, ст.293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції м. Луцька, інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Луцьку старшого лейтенанта Капустинського Максима Юрійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №030362 від 14.12.2016р.- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта