Справа № 802/1897/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1897/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на окрему ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Державного підприємства "Тростянецький Спиртовий завод" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року Гайсинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулась до суду з позовом до державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" про стягнення податкового боргу з податку на прибуток (платіж 11020100) у сумі 2795947,70 грн.; з частини чистого прибутку державних підприємств (платіж 21010100) у сумі 2020,08 грн.; зі збору за спеціальне використання води (платіж 130201100) у сумі 1563,51 грн.; з плати за користування надрами (платіж 13030100) у сумі 2040 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з юридичної особи - державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" (ідентифікаційний код 05459157, Вінницька область, м. Тростянець, вул. Леніна, 14) податковий борг зі сплати частини чистого прибутку державних підприємств (платіж 21010100) у сумі 2020,08 грн. (дві тисячі двадцять гривень 08 коп.); зі збору за спеціальне використання води (платіж 13020100) у сумі 1563,51 грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят три гривні 51 коп.); з плати за користування надрами (платіж 13030100) у сумі 2040 грн. (дві тисячі сорок гривень), а всього на суму 5623,59 грн. (п'ять тисяч шістсот двадцять три гривні 59 коп.). В решті позовних вимог відмовлено.

Крім того, 21.12.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом стосовно позивача винесено окрему ухвалу, якою доведено до відома прокурора Вінницької області та керівника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для організації проведення досудового розслідування за фактом вчинення службовими особами Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області та Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області злочину, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення під час вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Відповідач подав пояснення щодо апеляційної скарги, відповідно до яких не погоджується з її мотивами.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи окрему ухвалу суд першої інстанції зазначив, що внаслідок бездіяльності посадових осіб Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області та Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, де впродовж 2010-2016 рр. на податковому обліку перебувало державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод", державним та місцевим бюджетами недоотримано податків і зборів на загальну суму 2795947,70 грн., з податку на прибуток. Водночас така бездіяльність, яка полягає у невжитті контролюючими органами протягом багатьох років заходів щодо стягнення з державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" узгоджених податкових зобов'язань, не може залишатись поза увагою суду, оскільки свідчить про наявність у діяннях винних службових осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, статтею 367 Кримінального кодексу України ("Службова недбалість"), з тяжкими наслідками у виді ненадходження до бюджету значних сум податків і зборів. Отже, на думку суду першої інстанції, це потребує перевірці в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, абз. 3 преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначає, що цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми розділу V Закону України "Про банки і банківську діяльність", та погашення зобов'язань зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України також визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Отже, аналіз вказаних правових норм, які регулювали спірні правовідносини в певних періодах своєї чинності, свідчить про те, що порушення процедури (питання) стягнення боргу з боржника, відноситься до компетенції господарського суду в рамках провадження справи про банкрутство.

Відповідно до п. 87.10 ст. 87 ПК України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов'язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без застосування норм цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.03.2008 року у справі №10/47-08 порушено провадження про банкрутство державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Як встановлено з фактичних обставин даної справи, адміністративний позов заявлено конкурсним кредитором щодо боргу, який виник до дати порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначене вище дає підстави дійти висновку щодо розгляду таких вимог в справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Слід зазначити, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності. Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Так, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

В окремій ухвалі не наведено в чому конкретно встановлені порушення закону, та які саме права чи інтереси було порушено. Також судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначено, які саме заходи слід вжити податковому органу для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону як того вимагають норми ст. 166 КАС України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при постановленні окремої ухвали стосовно податкового органу, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали чим порушив норми процесуального права при її винесенні. А тому постановлена окрема ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Окрему ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Державного підприємства "Тростянецький Спиртовий завод" про стягнення коштів скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 лютого 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3