Справа № 2-а-1814/11
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1814/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Матасової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом про скасування постанови серії ВО1 № 033104 від 04 січня 2011 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 255,00 гривень штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 січня 2011 року начальником ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_2 було винесено постанову, якою його визнано винним у тому, що цього дня о 10 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Тернопільській в м. Бережани, здійснив зупинку транспортного засобу ближче десяти метрів до пішоходного переходу. Постанову вважає незаконною, оскільки, 04 січня 2011 року він керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Бережани по вул.. Тернопільській де здійснив зупинку автомобілем для того, щоб висадити особу похилого віку у якої проблеми із здоровям. В цей час до нього підійшов начальник ВДАІ, який звинуватив його в порушенні правил дорожнього руху, а саме у тому, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче десяти метрів до пішоходного переходу. Представник ДАІ його пояснення до уваги не взяв, а склав протокол про адміністративне правопорушення про порушення ним п. 15.9 ПДР. Після складання протоколу начальник ВДАІ виніс постанову серія ВО1 № 033104, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень за порушення вимог ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення повістки про виклик до суду.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04 січня 2011 року начальником ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_2 складено протокол серія ВО1 №075528 про порушення ОСОБА_1 п.15.9 Правил дорожнього руху.

Цього ж дня, за наслідками розгляду протоколу, начальником ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_2 було винесено постанову серія ВО1 №033104 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В постанові зазначено, що 04 січня 2011 року о 10 год. 20 хв. по вул. Тернопільській в м. Бережани Гриник ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, здійснив зупинку транспортного засобу ближче десяти метрів від пішохідного переходу з обох боків.

Відповідно до п. 15.9 (г) Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. Про правила дорожнього руху з наступними змінами і доповненнями, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 метрів від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Частина 1 ст. 122 КпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Як вбачається з позовної заяви, матеріалів справи, позивач не заперечує факту зупинки транспортного засобу ближче ніж десять метрів до пішохідного переходу, однак вчинив такі дії з обєктивних причин, оскільки висаджував особу похилого віку, крім цього пішоходів на пішохідному переході в цей момент не було.

Відповідно до п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Від всебічності і обєктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом.

У відповідності до ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Норма даної статті діє безпосередньо: для застосування усного зауваження й звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази з урахуванням особи правопорушника, який має на утриманні неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності притягується вперше, правопорушення вчинено ним з обєктивних причин, а тому суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення необхідно вважати малозначним і від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням. Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Керуючись ст.ст.71,158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 22,287,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ВО1 № 033104 від 04 січня 2011 року, яка складена начальником ВДАІ Бережанського району Тернопільської області ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 255,00 гривень штрафу скасувати.

Застосувати до ОСОБА_1 статтю 22 КпАП України та від адміністративної відповідальності його звільнити, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.Г.Могила