Справа № 174/744/16-а (2-а/174/48/2016)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Данилюк Т.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2017 рокусправа № 174/744/16-а (2-а/174/48/2016)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 р. у справі №174/744/16-а (2-а/174/48/2016) за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з адміністарвтиним позовом до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в якому позивач просив зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної йому допомоги на проживання як переміщеній особі, за період з 01.11.2014 року по 13.09.2016 року, виходячи з її розміру 884 грн. на місяць.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 р. позовну заяву залишено без розгляду, з підстав передбачених ст.100 КАС України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути адміністративний позов до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що про відмову у перерахунку адресної допомоги на проживання, як переміщеній особі йому стало відомо з листа відповідача від 03.11.2016 року №6582/01-110/16-04.3, а тому він не міг пропустити шестимісячний строк на звернення до суду.

Суд першої інстанції при розгляді адміністративного позову міг застосувати ч.2 ст.99 КАС України та у разі задоволення позову, обмежити перерахунок шестимісячним строком до моменту звернення з позовом.

Залишивши без розгляду позов, суд першої інстанції позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, порушив право на захист прав, свобод та інтересів і право на розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що про порушене право позивачу стало відомо з 24.09.2015 року, тому саме з цієї дати слід обчислювати перебіг строку звернення до адміністративного суду. Враховуючи, що позивачем позов подано до суду 08.12.2016 р., тобто після закінчення строків, установлених законом для звернення до адміністративного суду та не порушується питання про поновлення строку звернення до суду, суд залишив позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 08.12.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної йому допомоги на проживання як переміщеній особі, за період з 01.11.2014 року по 13.09.2016 року, виходячи з її розміру 884 грн. на місяць.

Питання про поновлення строку звернення до суду позивач в позові не порушував, оскільки 24.10.2016 року звертався до відповідача із заявою щодо перерахунку призначеної йому допомоги на проживання, як переміщеній особі за період з 01.11.2014 року по 13.09.2016 року та отримав відмову у такому перерахунку від 03.11.2016 року, а тому вважав, що ним не порушено строк звернення до суду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не надав позивачу можливість навести підстави поважності причин пропуску строку звернення до суду та позбавив позивача можливості надати до суду відповідні докази, чим обмежив право позивача на доступ до правосуддя.

Окрім того, судом першої інстанції не було взято до уваги, що частина позовних вимог в межах шести місяців до звернення з позовом, заявлена з дотриманням строку встановленого КАС України.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду є передчасними.

Згідно з п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п.3-4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегією суддів встановлено, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків, порушивши норми процесуального права та неправильно вирішивши питання, у в зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 р. у справі №174/744/16-а (2-а/174/48/2016) за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 30 січня 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 02 лютого 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_4