Справа № 712/323/17-а
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №712/323/17а
Провадження 2-а/712/194/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси - Пироженко В.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити виплату пенсії вказуючи, що 30.09.2016 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове» державне пенсійне страхування», на яку вона набула право з 12.09.2016 року.

13.10.2016 року їй стало відомо, що пенсія нарахована, проте виплачуватись не буде. 01.12.2016 року їй дана відповідь про те, що підстави виплати їй пенсії відповідно до Закону України «Прозагальнообов»язкове пенсійне страхування» відсутні. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-У111 та Закону України «Про внесення змін до деяких законодачих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-У111 від 02.03.2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсінерам.

Законами визначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 року, особам ( крім інвалідів 1-ї та 2-ї групи, інвалідам війни 3-ї групи, учасникам бойових дій, осіб, на якиих поширюється чинність пунктів ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», або дія п.3 Прикінцевих положень Закону) у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії не виплачуються.

Вважає дії відповідача є протиправними та просила зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області провести виплату призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» за період з 12.09.2016 року по 09.12.2016 року включно.

Відповідачу направлено ухвалу суду для дачі у встановлений законом строк свої заперечень.

Відповідач у встановлений законом 10- денний строк згідно ч.3 ст.183-2 КАС України заперечень до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 13.04.2000 року і до 09.12.2016 року працювала на посаді судді Апеляційного суду Черкаської області. Звільнена в зв»язку з відставкою, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З 12.09.2016 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області , як ососба яка досягла пенсійного віку та їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка не виплачувалась.

У звязку з тим, що позивачу не здійснювалась виплата пенсії, вона 17.10.2016 року звернулась до відповідача з заявою про проведення її виплати. Проте, 17.11.2016 року отримана відповідь Управління Пенсійного фонду м. Черкаси Черкаської області за вих. № 17853/02 з якої вбачається, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та «Про державний бюджет України за 2016 рік» особам, на яких поширюється дія цьогоЗакону, зокрема особам, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбаченихЗаконом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначена відповідно до цієї статті не виплачується.

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесено зміни, зокрема, до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

В подальшому, Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24.12.2015 року та «;Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 року було подовжено призупинення виплати пенсій особам за вищевказаних обставин у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та по 31 грудня 2017 року відповідно.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У звязку з тим, що закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, до 1 червня 2015 року не прийнятий, то з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів»щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

Особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працювала позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та щомісячного довічного грошового утримання на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VІ, у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні.

Про незаконність припинення виплати пенсій працюючим суддям свідчить і судова практика, зокрема постанова колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 24.05.2016 року.

Крім того, при вирішенні справи суд враховує, що рішенням Конституційного Суду України 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнано неконституційними положення:

- ч.3 статті 141 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого ч.5 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII;

- п. 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8 червеня 2016 року №4-рп/2016 зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обовязковим до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені» (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Отже, однією з гарантій незалежності суддів є встановлена ст. 22 Конституції України заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав та свобод.

Оскільки прийняттям Закону № 213 та Закону № 911 порушено вимоги ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 150 Конституції України, то і прийняттям Закону № 1774-VIII від 06.12.2016 року, яким подовжено призупинення виплати пенсій державним службовцям до 31 грудня 2017 року, також порушено право позивача, гарантоване ст. 46 Конституції України, якою чітко гарантовано право на пенсійне забезпечення, яке жодним чином не обумовлено і не залежить від наявності роботи після досягнення пенсійного віку. Обмеження права на отримання пенсії за віком працюючому державному службовцю в порівнянні з пенсіонером за віком, який не є державним службовцем, є прямим порушенням ст.ст. 21, 22 Конституції України, згідно яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Отже, посада на якій працювала позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Закону України "Про державну службу", у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону №1058 підстави для не виплати пенсії позивачу, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, в звязку з чим пенсія їй має виплачуватися відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За наведених обставин, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у виплаті призначеної позивачці пенсії є протиправними, тому відповідача слід зобовязати здійснити виплату призначеної пенсії з 12.09.2016 року по 09.12.2016 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст. 183-2 КАС України, ст.ст. 8, 21, 22, 46, 55, 64, 152 Конституції України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Черкаси Черкаської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Черкаси Черкаської області провести виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ : В.Д. ПИРОЖЕНКО