Справа № 825/1765/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1765/16 Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Понсе Кашоіди О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради (далі-Позивач, КП «ЧТУ» ЧМР) звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.05.2016 року №.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 15.06.1992 року КП «ЧТУ» ЧМР (код 03328681) зареєстровано як юридичну особу Виконавчим комiтетом Чернiгiвської мiської ради (Свідоцтво про державну реєстрацію від 15.06.1992 року №2000954, серії АОО № 103718) та взято на податковий облік в органах державної податкової служби 01.04.1993 року за № 3777; станом на момент проведення перевірки Позивач перебуває на обліку в ДПI у м.Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області та є платником податку на додану вартість.

Згідно направлень від 15.03.2016 року №562, №563, №564, №565 та від 01.04.2016 року №748, виданих Відповідачем та на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс) проведена документальна планова виїзна перевірка КП «ЧТУ» ЧМР з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

Перевірка проводилась з 16.03.2016 року по 12.04.2016 року, строк проведення перевірки продовжено з 13.04.2016 року на 5 робочих днів згідно наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.04.2016 року № 578.

В ході проведення перевірки встановлено, що Позивачем допущено порушення: п.п.185.1 ст.185, п.п.187.1. ст.187 Кодексу в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 123584 грн., в т.ч. за: січень 2013 року - 5382 грн., лютий 2013 року - 6022 грн., березень 2013 року - 5536 грн., квітень 2013 року - 6253 грн., травень 2013 року - 5858 грн., червень 2013 року - 4009 грн., липень 2013 року - 3180 грн., серпень 2013 року - 4107 грн., вересень 2013 року - 4858 грн., жовтень 2013 року - 3481 грн., листопад 2013 року - 6609 грн., грудень 2013 року - 4991 грн., січень 2014 року - 5327 грн., лютий 2014 року - 5539 грн., березень 2014 року - 5186 грн., квітень 2014 року - 5408 грн., травень 2014 року - 5345 грн., червень 2014 року - 3928 грн., липень 2014 року - 2936 грн., серпень 2014 року - 4475 грн., вересень 2014 року - 6151 грн., жовтень 2014 року - 5840 грн., листопад 2014 року - 5630 грн., грудень 2014 року - 7533 грн.

Контролюючим органом складено акт від 26.04.2016 року №183/22/03328681 про результати документальної планової виїзної перевірки Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, , з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014р.

Зі змісту вказаного акта вбачається, що підприємством протягом 2013-2014 років було реалізовано учнівських квитків в міському автобусному пасажирському транспорті за 2013 рік в кількості - 151734 шт. загальною вартістю без ПДВ 113800,50 грн., за 2014 рік - 166529 шт. загальною вартістю без ПДВ 124896,75 грн. (вартість за 1 шт. - 0,75 коп.).

Також, перевіркою встановлено, що Позивач має на балансі частину п'ятиповерхового гуртожитку (1/2 першого поверху та четвертий і п'ятий поверхи) загальною площею 1556,4 м.кв., який знаходиться за адресою: м.Чернігів, проспект Перемоги, 205 (інша частина гуртожитку належить КП корпорації «Чернігівоблагробуд»). Вказаний гуртожиток внесений до Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Чернігова згідно рішення 19-ї сесії 6-го скликання Чернігівської міської ради від 30.03.2012.

Позивач, з отриманих послуг водопостачання, опалення, придбання електроенергії та інших комунальних послуг, суми ПДВ, які зазначені у відповідних розрахункових документах, відносить до витрат діяльності (собівартості) та не включає до податкового кредиту з ПДВ.

Відтак, на підставі акта від 26.04.2016 року №183/22/03328681 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.05.2016 року №, яким збільшено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем у сумі 123584 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 78635,00 грн.

За приписами пп.16.1.4 п.16.1 статті16 Кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну «податкове зобов'язання», вказаного в пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 цього Кодексу.

Підпунктом 185.1 статті 185 Кодексу визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У відповідності до п.187.1 ст.187 Кодексу датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Перевіркою встановлено, що підприємством протягом 2013-2014 років реалізовано учнівських квитків в міському автобусному пасажирському транспорті за 2013 рік в кількості - 151734 шт. загальною вартістю без ПДВ 113800,50 грн., за 2014 рік - 166529 шт. загальною вартістю без ПДВ 124896,75 грн. (вартість за 1 шт. - 0,75 коп.).

В 2013 році вартість проїзду в міському пасажирському транспорті для комунальних підприємств, затвердженої рішенням Чернігівської міської ради №120 від 16.05.2011, становила: вартість разового квитка на проїзд в автобусах, загальною місткістю понад двадцять два пасажири у розмірі 1,75 грн.; з 01.11.2014 року вартість проїзду в міському пасажирському транспорті для комунальних підприємств затверджена рішенням Чернігівської міської ради № 280 від 06.10.2014 року та становить: вартість разового квитка на проїзд в автобусах загальною місткістю понад двадцять два пасажири у розмірі 2,00 грн.

Відповідно п.5 рішення Чернігівської міської ради 21.03.2011 року №54 рекомендовано перевізникам, автобуси яких працюють на міських автобусних маршрутах загального користування, на бездотаційних засадах безоплатно перевозити пасажирів таких пільгових категорій: « … - учні загальноосвітніх навчальних закладів при наявності учнівського квитка - 50 % від вартості проїзду в автобусах, загальною місткістю понад двадцять два пасажири».

Відповідач вважає, що вартість, по якій підприємство здійснювало реалізацію учнівських квитків в міському автобусному пасажирському транспорті, а саме по 0,75 грн. за квиток, не була передбачена у вигляді тарифу за проїзд в установленому законом порядку, оскільки тариф за проїзд у такому розмірі не встановлювався рішенням Чернігівської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2016 року Управлінням транспорту та зв'язку ЧМР надано копії рішень виконавчого комітету Чернігівської міської ради, які регулювали тарифи на перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті м.Чернігова за 2013-2014 роки, а також рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 21.11.2011 року № 317 «Про протест прокурора міста Чернігова від 10.10.2011 року № 2697 вих.11», згідно якого задоволено протест прокурора міста Чернігова та пункт 5 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 21.03.2011 року №54 «Про транспортне забезпечення населення міста на 2011 рік» скасовано.

Продаж квитків, тарифи на які не регулюються в установленому законом порядку підлягають оподаткуванням ПДВ на загальних підставах.

Враховуючи, що тариф у розмірі 0,75 грн. за квиток не встановлювався у вигляді тарифу за проїзд в установленому законом порядку, а Позивачем здійснено надання пасажирських послуг та реалізацію квитків за такою ціною, то обсяг продажу таких операцій (за 2013-2014 роки становить 238697,25) підлягає оподаткуванню ПДВ за ставкою 20%, розмір податкових зобов'язань з яких становить - 47739 грн.

Таким чином, контролюючий орган вважає, що Позивачем не нараховано податкові зобов'язання з ПДВ на обсяг продажу учнівських квитків, по ціні, яка не затверджена в установленому законом порядку.

За приписами пп.197.1.8 п.197.1 ст.197 Кодексу, звільняються від оподаткування ПДВ операції з постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом (крім таксі), тарифи на які регулюються в установленому законом порядку.

Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 29 серпня 2011 року № 235 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 16 травня 2011 року № 120 «Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті» пункт 2 рішення викладено у наступній редакції: «Встановити для суб'єктів господарювання (незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості та організаційно-правової форми господарювання), які здійснюють перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування, та ввести в дію з 28 травня 2011 року: пп.2.1. Вартість разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у звичайному режимі руху, - 1,75 грн.; пп.2.2. Граничну вартість разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у режимі маршрутного таксі, - 2,50 грн.; Суб'єктам господарювання, які здійснюють перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі, встановити конкретну вартість разового квитка у межах граничної вартості».

Пунктом 2 Порядку надання пільгового проїзду студентам вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учням професійно-технічних навчальних закладів у міському й приміському пасажирському транспорті та міжміському автомобільному і залізничному транспорті територією України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1999 року № 541, встановлено, що пільговий проїзд у міському й приміському пасажирському транспорті та міжміському автомобільному і залізничному транспорті територією України встановлюється в розмірі половини вартості квитка для студентів денної форми навчання вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації та учнів професійно-технічних навчальних закладів, незалежно від форм власності.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання Відповідача на те, що вартість по якій підприємство здійснювало реалізацію учнівських квитків в міському автобусному пасажирському транспорті, а саме по 0,75 грн. за квиток, не була передбачена у вигляді тарифу за проїзд в установленому законом порядку.

Оскільки, у КП «ЧТУ» ЧМР не вбачається порушень, передбачених п.п.185.1 ст.185, п.п.187.1. ст.187, п.п.197.1.8 п.197.1 ст.197 Кодексу, то вказана діяльність Позивача звільняється від оподаткування ПДВ.

Щодо ненарахування Позивачем податкових зобов'язань з ПДВ на нараховану та отриману компенсацію послуг гуртожитку за опалення, обігрів, подачу газу, гарячої води, колегія суддів зазначає таке.

Вказаний гуртожиток внесений до Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Чернігова згідно з рішенням 19-ї сесії 6-го скликання Чернігівської міської ради від 30.03.2012 року.

Згідно інвентарної картки обліку основних засобів №80 за формою № ОС-6, дата введення в експлуатацію гуртожитку - серпень 1969 року. Первісна вартість станом на 31.12.2015 складає 496488,67 грн. В гуртожитку проживають працівники підприємства.

З проживаючими у гуртожитку працівниками договори не укладалися. В гуртожитку встановлені лічильники води, електроенергії.

Щомісячно КП «ЧТУ» ЧМР виставляє рахунки проживаючим на компенсацію за проживання, електроенергію, газ, воду, обігрів, тощо.

Плата за проживання по кожній кімнаті, згідно розрахунків, складається з компенсації за проживання, електроенергії, газ, воду, обігрів, радіо, тощо. Проте, підприємство нараховує податок на додану вартість та відносить до податкових зобов'язань з ПДВ тільки на плату за проживання та компенсацію за електроенергію.

Контролюючим органом встановлено, що за весь перевіряємий період нараховано плати без ПДВ 442383 грн. та ПДВ 12632 грн.

За приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон №1875) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно ч.3 ст.10 Закону №1875, а також на підставі Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 9 липня 2010 року №2479-VI певні види господарської діяльності у сфері житлово-комунальних послуг підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Положеннями статтей 284, 286 Господарського кодексу України визначено, що істотною умовою договору оренди є, зокрема, орендна плата, яка є фіксованим платежем, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, зміст зобов'язань сторін щодо надання площі у гуртожитку для проживання аналогічний зобов'язанню найму житла та передбачає передачу власником (балансоутримувачем) другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, що передбачає виокремлення плати за користування гуртожитком та комунальних послуг.

У відповідності абз.2 п.38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208 громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Пунктом 185.1 статті 185 Кодексу визначено, що об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

При цьому постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (пп.14.1.185 п.14.1 ст. 14 Кодексу).

За приписами п.188.1 ст.181 Кодексу база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Пунктом 198.5 статті 198 Кодексу передбачено, що платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач надавав житлову площу своїм працівникам та членам їх сімей у гуртожитку по пр-ту Перемоги, буд. 205, на підставі ордерів.

Також матеріали справи містять картки рахунків (631) по постачанню теплової енергії, по оплаті природного газу, по наданню послуг ПАТ «Чернігівводоканал» за 2013-2014 роки, калькуляцію по відшкодуванню послуг гуртожитку, акти-рахунки, акти прийому-передачі, рахунки на оплату.

Суми таких коштів оплачуються у вигляді відшкодування КП «ЧТУ» ЧМР вартості спожитих комунальних послуг та не включаються до бази оподаткування ПДВ, оскільки відповідно п.189.1 ст.189, п.198.5 ст. 198 Кодексу, податкові зобов'язання з ПДВ на такі операції з отримання компенсації за спожиті комунальні послуги не нараховуються.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що операція з отримання компенсації витрат за спожиті комунальні послуги не є об'єктом оподаткування ПДВ, оскільки суб»єкт оподаткування не здійснює операцій з постачання комунальних послуг, а вартість спожитих комунальних послуг відшкодовується окремо та не включається до складу плати за гуртожиток.

Приписами ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом від 17.05.2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 06 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.