Справа № 697/1964/16-а
Суддя: Хорошун О. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/1964/16-а
№ пров. 2-а/697/5/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

Головуючого судді Хорошун О.В.

за участю секретаря Десятник О.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ЦРЛ ОСОБА_3

третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Каневі Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Канівської центральної районної лікарні про визнання недійсним медичного огляду та скасування висновку щодо його результатів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся у суд з адміністративним позовом до Канівської центральної районної лікарні про визнання недійсним медичного огляду та скасування висновку щодо його результатів. Позов обґрунтовує тим, що 15 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода з його, участю, як водія одного з транспортних засобів. Учасників ДТП було доставлено в Канівську центральну районну лікарню для проведення огляду на стан сп'яніння. Огляд проводився лікарем-наркологом Канівської ЦРЛ ОСОБА_7 15.07.2016року о 14:40 годині був складений медичний висновок з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції. Вважає, що огляд недійсний, так як проведений з грубим порушенням встановленого порядку, а складений за його результатами висновок протиправний та підлягає скасуванню.

Просить визнати недійсним огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений 15.07.2016 Канівської ЦРЛ та скасувати висновок щодо його результатів.

Зазначена адміністративна справа знаходилась в провадженні судді Дубенця М.І.

Ухвалою судді Дубенець М.І. від 13.09.2016р. (а.с.20) відкрито провадження у справі.

Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.16, підпункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу, п. 3 підпункту 3.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Канівському міськрайонному суді Черкаської області, протоколу зборів суддів Канівського міськрайонного суду № 11 від 20.12.2016року у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Дубенця М.І. та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 22.12.2016 року було проведено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Хорошун О.В.

Ухвалою суду від 23.12.2016р. справу прийнято до провадження судді Хорошун О.В. та призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 16.01.2017 р. до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4.

До початку судового розгляду в справі від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження в справі на підставі ст.. 157 КАС України, оскільки СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження № 0000474 за ознаками правопорушення ч.1 ст. 286 КК України відносно позивача, а висновок про огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений 15.07.2016 Канівської ЦРЛ є доказом в кримінальному провадженні, то його недопустимість визначається у відповідності до ст..ст. 86,89,94 КПК України.

Позивач в судовому засіданні заперечував щодо поданого клопотання та просить відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 19.09.2016р. (а.с.23) підтримала подане клопотання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні підтримали своє клопотання та просять суд задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ, це, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч. 1ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.6, п. 7 ч. 1ст. 3 КАС України, адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративна юрисдикція це компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, яка згідно ст.17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Для визначення спору як такого, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, має бути законодавче уповноваження хоча б одного суб'єкта владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зі змісту позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений 15.07.2016 Канівської ЦРЛ та скасування висновку щодо його результатів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що лікар Канівської ЦРЛ владно-публічними повноваженнями не наділений, не являється субєктом владних повноважень, а відноситься до субєктів публічних невладних повноважень та до осіб, на яких у випадках, передбачених законом, покладається виконання деяких суспільно-державних обовязків.

У звязку викладеним, даний спір не є справою адміністративної юрисдикції і не може вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Також, суд звертає увагу, що у даному випадку оскаржуваний висновок не є актом індивідуальної дії в розумінні КАС України, який носить обовязковий характер. Оскаржуваному висновку лікаря судом може бути надана правова оцінка (з точки зору його належності, допустимості, достовірності) безпосередньо при розгляді кримінального провадження № 0000474, лише в якості наданого доказу та у відповідності до вимог ст.86,89,94 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 157 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Канівської центральної районної лікарні про визнання недійсним медичного огляду та скасування висновку щодо його результатів - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий О . В . Хорошун