Справа № 818/1381/16
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 р. Справа №818/1381/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування пункту наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить скасувати пункт 3 наказу № 729 від 23 вересня 2016 року Головного управління ДФС у Сумській області щодо зменшення на 50 відсотків премії за вересень 2016 року головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за обігом підакцизних товарів ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваним наказом ОСОБА_1 зменшено розмір премії за вересень 2016 року за не виконання вимог наказу № 451 від 04.05.2016 та недотримання норм податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки.

Також позивач зазначає, що метою фактичної перевірки акту інвентаризації залишків пального є виявлення фактичної наявності нафтопродуктів за марками та видами, а також суми готівки на АЗС, зіставлення фактичної наявності нафтопродуктів з даними бухгалтерського обліку. Враховуючи викладене, підтвердити достовірність даних акту інвентаризації обсягів залишків пального ТОВ «Віаліон» станом на 1 березня 2016 року без фактичного виявлення наявності нафтопродуктів по 27 АЗС відсутності наданих первинних документів, було неможливо, тому начальником ДПІ в м. Суми ОСОБА_4 було прийнято рішення щодо необхідності проведення позапланової документальної перевірки та надання запиту платнику щодо отримання копій первинних документів.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до розділу 2 Посадової інструкції головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом підакцизних товарів ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1 основним її завданням є організація та координація роботи ДПІ щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати до місцевого бюджету акцизного податку. Разом з тим, пунктом 2.1.9. посадової інструкції встановлено обовязок виконання інших доручень, що стосуються роботи відділу.

04.05.2016 року позивача по справі було направлено для участі в проведенні фактичної перевірки ТОВ «Віаліон».

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом підакцизних товарів ГУ ДФС у Сумській області.

23.09.2016 року наказом Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_1 було зменшено на 50 відсотків розмір премії за вересень 2016 року за не виконання вимог наказу № 451 від 04.05.2016 та недотримання норм податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки (а.с. 8).

Зазначений наказ прийнятий на підставі подання про здійснення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 (а.с. 68 -76), в якому дисциплінарною комісією зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 порядку оформлення результатів фактичної перевірки встановленого ст.86 Податкового кодексу України та п.п.1.6.1 п.1.6. наказу ДФС України від 31.07.2014 №22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», а саме не складено акт, який засвідчує факт ненадання документів платником податків та не оформлено результати фактичної перевірки ТОВ «Віаліон».

Суд не погоджується з такими висновками відповідача та вважає їх такими, що суперечать законодавству з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи суд вбачає, наказом ГУ ДФС у Сумській області від 04.05.2016 №307 «Про направлення працівника», з метою проведення фактичної перевірки даних акту проведення інвентаризації обсягів залишків пального станом на початок дня 01 березня 2016 року ТОВ «Віаліон», було направлено до ДПІ у м. Суми для участі з 05.05.2016 у проведенні фактичної перевірки TOВ «Віаліон» головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1 Згідно п. 3 наказу контроль за проведенням фактичної перевірки покладено на заступника начальника ДПІ у м. Сумах ОСОБА_5 (а.с. 10).

Наказом ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області від 04.05.2016 №451 «Про проведення фактичної перевірки» для проведення перевірки зазначеного субєкта господарювання направлено: головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1 та головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДПІ ум. Сумах ОСОБА_6 та встановлено термін проведення фактичної перевірки строком не більше 10 діб (період, що перевіряється з 01.03.2016 по дату закінчення перевірки) (а.с. 105).

Відповідно до пп.75.1.3 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших обєктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій,наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій,патентів,свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п.п. 1.4.4. п.1.4 наказу ДФС від 31.07.2014 №22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» у разі організації фактичної перевірки платника податків органом державної фіскальної служби за місцем, яке зазначене у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та у разі якщо такий платник податків має відокремлені підрозділи або інші об'єкти, де провадиться діяльність та які розташовані поза межами його державної реєстрації, зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та основного місця обліку, орган державної фіскальної служби, який проводить (очолює) перевірку такого платника, може ініціювати організацію проведення перевірки таких відокремлених підрозділів або інших об'єктів за їх фактичним місцезнаходженням. У такому випадку підрозділ органу державної фіскальної служби, який очолює перевірку, не пізніше ніж за 10 робочих днів до початку її проведення надає засобами електронного зв'язку до органу державної фіскальної служби, на території якого провадять діяльність відокремлений підрозділ або інший об'єкт, запит щодо проведення перевірки господарського об'єкта такого платника податків разом із переліком питань, які необхідно відобразити в акті перевірки, та обставин для проведення перевірки відповідно до статті 80 Податкового Кодексу України.

Допуск посадових осіб органів державної фіскальної служби до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно до вимог статті 81 Податкового Кодексу України. При цьому направлення на проведення перевірки з зазначенням (реквізитів), передбачених абзацом першим пункту 81.1 статті 81 Кодексу, складається окремо по кожному суб'єкту чи об'єкту, який підлягає перевірці згідно наказу, а також окремо на кожного перевіряючого.

З наказу про призначення перевірки та направлень на перевірку суд вбачає, що фактична перевірка ТОВ «Віаліон» була призначена за юридичною адресою товариства: м. Суми, майдан Незалежності, буд. 3/1 (а.с. 99, 101, 105). Разом з тим, згідно подання щодо здійснення дисциплінарного провадження, за інформацією наявною в АІС «Податковий блок» у ТОВ «Віаліон» наявні 24 обєкти оподаткування з місцями обліку в ДПІ у м. Сумах, Шосткинській ОДПІ, Роменській ОДПІ, Конотопській ОДПІ, Охтирській ОДПІ. Проте відповідачем при виданні наказу про проведення фактичної перевірки це не враховано та не вжито заходів щодо проведення перевірок на всіх обєктах господарювання ТОВ «Віаліон».

Також з наказу про призначення перевірки ТОВ «Віаліон» суд вбачає, що її предметом була перевірка даних акту проведення інвентаризації обсягів залишків пального станом на початок дня 01 березня 2016 року.

Суд зазначає, що відповідно до п. 9 підрозділу 5 Перехідних положень Податкового кодексу України, протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобовязаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес обєктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючі податкові органи повинні були врахувати у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 Податкового кодексу, як обсяг, на який платник має право зареєструвати акцизні накладні та розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Контролюючі органи мали право перевірити дані актів проведення інвентаризації обсягів залишку пального протягом шести календарних місяців із дня його подання.

Пунктом 3 наказу Міністерства фінансів України від 25.02.2016 року № 219 Про затвердженя форми ОСОБА_5 інвентаризації обсягів залишку пального та Порядку його заповнення та подання визначено, що інвентаризація обсягів залишків пального здійснюється відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобовязань, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, з урахуванням особливостей , визначених пунктом 13 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496.

Отже, метою фактичною перевірки даних акту інвентаризації залишків пального є виявлення фактичної наявності нафтопродуктів за марками та видами, зіставлення фактичної наявності нафтопродуктів з даними бухгалтерського обліку.

Суд зазначає, що відповідно до перелічених вище нормативних актів, інвентаризація - це один із елементів стандартів бухгалтерського обліку, з допомогою якого забезпечується достовірність облікових даних, зокрема наявності і вартості товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів в касах, на розрахунковому та інших рахунках, дебіторів та кредиторів,і інших засобів, відбитих в статтях балансу. Інвентаризація представляє собою перевірку і документальне підтвердження наявності матеріальних цінностей підприємств. Основною ціллю інвентаризації є виявити фактичну наявність ТМЦ, коштів і привести дані обліку у відповідність з фактичною наявністю запасів.

З матеріалів справи суд вбачає, що в акті інвентаризації, що був поданий ТОВ «Віаліон» до ДПІ у м. Сумах 20.03.2016 реєстраційний номер НОМЕР_1, зазначено залишки пального в загальній кількості 3634918,91л по 27 обєктам (АЗС, АЗГС, резервуари), які розташовані на території Сумської області та інших областях України (а.с. 93).

Виходячи із зазначеного, перевірка залишків пального, які були задекларовані ТОВ «Віаліон», в рамках фактичної перевірки можлива лише шляхом перевірки (вимірювання) залишків пального в розрізі УКТЗЕД та співставлення їх з даними обліку по кожному обєкту ТОВ «Віаліон» одночасно.

Таким чином, виходячи із викладеного вище, суд доходить висновку, що перевірка даних акту інвентаризації залишків пального ТОВ «Віаліон» в межах фактичної перевірки призначеної за юридичною адресою товариства без призначення перевірки всіх обєктів господарювання ТОВ «Віаліон», була неможлива. Відтак, твердження відповідача про порушення позивачем пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України суд вважає безпідставним. Так, вказаною нормою Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок оформляються виключно у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Суд зазначає, у позивача були відсутні підстави для складання акту чи довідки за наслідками фактичної перевірки ТОВ «Віаліон», в звязку з неможливістю проведення такої перевірки та відповідно неможливістю зробити висновки про наявність чи відсутність порушень законодавства з боку вказаного товариства.

Крім того, щодо посилання відповідача на порушення ОСОБА_1 пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України, а саме не складення акту, який засвідчує факт ненадання документів платником податків, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що при виході на фактичну перевірку ТОВ «Віаліон», платнику було вручено наказ на проведення перевірки та направлення № 464 від 04.05.2016 року та № 463 від 04.05.2016 року. Платником було допущено перевіряючих до проведення перевірки. До закінчення строку здійснення перевірки директору ТОВ «Віаліон» було направлено лист від 12.05.2016 року № 21620/10/18-19-40-41, яким зобовязано надати належним чином завірені копії актів інвентаризації залишків пального, товарно-транспортні, податкові та акцизні накладні, фіскальні звітні чеки на придбання та реалізацію пального (а.с. 103 104).

Як пояснила в судовому засіданні позивач та підтвердив опитаний в якості свідка ОСОБА_6І (який також був направлений для здійснення вказаної перевірки), перелічені документи товариство не надало, мотивуючи свою відмову тим, що документи знаходяться на всіх об'єктах області, тобто за фактичним здійсненням господарської діяльності підприємства, і запитувані документи не підлягають наданню в ході проведення фактичних перевірок і що таку перевірку необхідно здійснювати шляхом інвентаризації на обєктах.

Відповідно до п.85.2 статті 85 Податкового кодексу платник податків зобовязаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або повязані з предметом перевірки.

Суд зазначає, що наказом ДПІ в м. Сумах № 451 від 04.05.2016 року було призначено фактичну перевірку за юридичною адресою ТОВ Віаліон ( м.Суми, пл. Незалежності 3/1), відтак у перевіряючих було відсутнє право вимагати від платника документи, що знаходяться не за місцем проведення фактичної перевірки. Згідно п.п. 75.1.2 статті 75 Податкового Кодексу України, тільки документальна перевірка може проводитись на підставі регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням та сплатою податків і зборів, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших підприємств.

При цьому, нормами п.85.1.статті 85 Податкового кодексу України, забороняється витребування документів від платника податків будь - яким посадовим особам контролюючих органів у випадках не передбачених цим Кодексом.

Отже, виходячи з викладеного, підстав для складання акту про ненадання вище вказаних документів у перевіряючих не було, оскільки відповідно до вимог Податкового кодексу України, вони не були предметом фактичної перевірки і на час перевірки не знаходились за юридичною адресою товариства.

Таким чином, висновки відповідача щодо порушення ОСОБА_1 пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України також є безпідставними .

Крім того, в поданні щодо здійснення дисциплінарного провадження зазначено, що ОСОБА_7 не повідомлено своєчасно безпосереднього керівника та керівника податкового органу про проблеми, що виникли під час проведення вказаної перевірки, суд зазначає, що дане твердження спростовується матеріалами справи .

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона неодноразово доповіла начальнику ДПІ в м. Сумах ОСОБА_4 та начальнику відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_8 про неможливість проведення вказаної перевірки.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка головний державний ревізор-інспектор відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДПІ у м. Сумах ОСОБА_6 (якого також було направлено на вказану перевірку) також зазначив що начальнику ДПІ у м. Сумах усно та письмово неодноразово доповідали щодо неможливості проведення вказаної фактичної перевірки. Свідок також зазначив, що ним були підготовлені службові записки на ім»я начальника ДПІ у м. Сумах щодо неможливості проведення фактичної перевірки ТОВ «Віаліон» та необхідності проведення позапланової документальної перевірки із вказаного питання.

Суд зазначає, що дані покази свідка також підтверджуються залученими до матеріалів справи службовими записками від 12.05.2016 №107/40-15 та від 13.05.2016 №109/40-15 (а.с. 93 94).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власного рішення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування пункту наказу задовольнити.

Скасувати пункт 3 Наказу № 729 від 23 вересня 2016 року Головного управління ДФС у Сумській області щодо зменшення на 50 відсотків премії за вересень 2016 року головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за обігом підакцизних товарів ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40000, РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 30.01.2017 року.

Суддя В.О. Павлічек