Справа № 818/911/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. Справа № 818/911/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2016р. по справі № 818/911/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"

до ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" подало до суду адміністративний позов в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного ДФС у Сумській області по нарахуванні в інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" з орендної плати юридичних осіб (код податку 18010600) пені у сумі 112 086,52грн. у зв'язку з поданням платником уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2016р. реєстраційний № від 06.04.2016 р.);

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у м.Сумах Головного ДФС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "СМНВО" з орендної плати юридичних осіб (код податку 18010600) в частині зменшення пені у сумі 112 086,52грн., нарахованої 06.04.2016 року у зв'язку з поданням уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. і реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015 р. (реєстраційний № від06.04.2016р.), за 2016р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2016р. в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" відмовлено в повному обсязі.

ТОВ "СМНВО" , не погодившись з постановою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що постанова є незаконною , винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов до висновків, що не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2016р. , прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги TOB «СМНВО» в повному обсязі.

ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає постанову суду першої інстанції прийнятою з урахуванням всіх обставин справи з урахуванням вимог чинного законодавства , просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволені апеляційної скарги , постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено , що ТОВ "СМНВО" було узгоджено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності:

- на 2015 р. в сумі 22700744,10 грн. в тому числі: на січень-листопад 2015 р. в сумі 1891728,69 грн. на кожен місяць та на грудень 2015 р. в сумі 1891728,51 грн. (податкова декларація з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2015 р. (вх.. ДПІ в м. Сумах № від 1 9,02.2015 р.),

- на 2016 р. в сумі 36193413,12 грн. в тому числі: на січень-грудень 2016 в сумі 3016117,76 грн. на кожен місяць (податкова декларація з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2016 р. (вх. ДНІ в м. Сумах від 16.02.2016 р.).

Станом на 05.04.2016 р. платник податків мав податкову заборгованість по оренд земельні ділянки державної та комунальної власності.

В подальшому, позивач - ТОВ "СМНВО" ТОВ "СМНВО" 06.04.2016р. подані до ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015р. (реєстраційний № від 06.04.2016р.), за 2016р. (реєстраційний № від 06.04.2016р.), згідно яких ТОВ "СМНВО" було зменшено самостійно узгоджене грошове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності 2014-2016 років.

З огляду на коригування податкового зобов'язання попереднього періоду, контролюючим органом 06.04.2016р. зменшено суму зобов'язань платника з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та в інтегрованій картці ТОВ "СМНВО" нараховано пеню у розмірі 112 086,52грн.

Листом від 17.05.2016р. №200 ТОВ "СМНВО" звернулось до ДПІ у м.Сумах з проханням провести коригування даних інтегрованої картки орендної плати з юридичних осіб в частині зменшення нарахованої пені у розмірі 112 086,52грн. Вказаний лист залишений Відповідачем без задоволення, про що зазначено у відповіді, наданій листом від 31.05.2016р. №26366/18-19-07-02.

Позивач не погодився з діями відповідача щодо нарахування пені та звернувся до суду з даним позовом в якому, крім іншого, також просить зобов'язати відповідача здійснити коригування даних інтегрованої картки ТОВ "СМНВО" з орендної плати юридичних осіб (код податку 18010600) в частині зменшення пені у сумі 112 086,52грн., нарахованої 06.04.201 броку у зв'язку з поданням уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р.-2016р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, самостійно визначене товариством в податковій декларації, не було сплачено протягом строків, визначених ПКУ, а погашення податкового боргу в розумінні пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України відбулося внаслідок подання уточнюючих декларацій зі зменшенням суми раніше нарахованого зобов'язання, то згідно ст. 129 ПКУ після закінчення встановлених ПКУ строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховувалась пеня, таким чином податковим органом пеня не нараховувалась, а виникла в інтегрованій картці ТОВ «СМНВО» з орендної плати з юридичних осіб з автоматичному режимі в 2016р. після подання платником уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) 06.04.2016 р. за 2014 р., 2015 р., 2016 р.

Проте , колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої щодо відмови у задоволенні позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

За приписами п.87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, виходячи з положень ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, в тому числі помилково чи надмірно сплачені суми, майно платника податків.

Порядок нарахування пені врегульовано ст. 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 129.1.1 п. 129.1 вказаної статті передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається, зокрема, при самостійному нарахуванні суми грошового в'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

В силу п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Отже, нарахування пені здійснюється на суму сплаченого та/ або погашеного податкового боргу за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

За приписами пункту 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Пунктом 131.2 ст.131 Податкового кодексу України передбачено, що при погашенні сум податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються в рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платників податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її в платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Тобто , враховуючи наведені норми Податкового кодексу , погашення податкового боргу, можливе виключно за рахунок грошових коштів, сплачених платником до бюджету, а не за рахунок зменшення податкових зобов'язань попереднього періоду.

Також, колегія суддів вважає , що при нарахуванні пені податковим органом не враховано, що декларація не являється платіжним документом, а дата коригування грошових зобов'язань не являється датою погашення (сплати) коштів , виходячи з наступного.

Відповідно до п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п.49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Отже, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, тобто визначається (узгоджується) сума податкового зобов'язання щодо кожного окремого податку, а у випадках, коли платник виконує функцію податкового агента як роботодавець, є документом, що свідчить про суми нарахованого, сплаченого доходу на користь платників податків - фізичних осіб, а також суми утриманого та/або сплаченого податку до бюджету (зокрема, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб).

Положення п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України визначають податковим обов'язком обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.35.1 ст. 35 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 93 статті 9 Податкового кодексу України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Частиною п'ятою статті 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок державного бюджету України.

Норми Податкового кодексу України не наводить визначення поняття «сплата», втім відповідно до п.5.3 ст. 5 Податкового кодексу України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Розрахунковим (платіжним) документом відповідно до визначення термінів, наведених у пп. 1.35 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача. У ст.22 вказаного Закону серед видів розрахункових документів зазначені платіжне доручення; платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер. При цьому, відповідно до п.22.4 ст.22 Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Таким чином, податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом на підставі якого здійснюється оплата грошового зобов'язання, в той же час не підтверджує самого факту сплати (погашення) боргу.

В розумінні наведених норм Податкового кодексу України зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом, є неприйнятним оскільки «погашення податкового боргу» не є тотожнім з поняттям «погашенню суми податкового боргу», відсутність суми та кількості днів прострочки сплати як основної ознаки об'єкту погашення, виключає кореспонденцію цієї норми із положеннями ст. 129 Податкового кодексу України, доводить помилковість висновку про тотожність цих понять , а відсутність складу правопорушення, а саме відсутність факту погашення податкового боргу призводить до безпідставності нарахування пені.

Враховуючи вищевикладене, подача уточнюючих декларацій не є погашенням податкового боргу платником податків у розумінні норм пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14, ст. 50, ст. 87, ст. 129 Податкового кодексу України, оскільки платник податків не погашав (не сплачував) податковий борг, а корегував податкові зобов'язання (грошові зобов'язання) в сторону зменшення, тобто, фактично, усував помилку при визначення суми податкового зобов'язання.

Відповідачем не наведено ґрунтовних доводів відносно того, що подання позивачем уточнюючих розрахунків є фактичною сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання, у той час як нарахування штрафних санкцій залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Отже, колегія суддів вважає , що подання підприємством позивача уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2014 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2016р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.) (а.с.46-49; 58-64; 69-72), якими зменшено суми самостійно визначених грошових зобов'язань, не є сплатою боргу з орендної плати, а тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов'язань, в даному випадку шляхом їх зменшення, і ніяким чином не може бути прирівняне до погашення податкового боргу для цілей нарахування пені у відповідності до положень ст.129 Податкового кодексу України.

При цьому, в даному випадку, позивач не зменшував уточнюючою декларацією суму податкового боргу, оскілки такий борг взагалі не виникав, так як сума податкового зобов'язання платником податків була визначена невірно.

Притягаючи TOB «СМНВО» до відповідальності за порушення строку сплати узгодженого зобов'язання в порядку, визначеному ст.129 Податкового кодексу України, ДПІ у м.Сумах не враховано, що для правильного обрахунку пені є суттєвим не лише сума погашеного податкового боргу, а й кількість днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

При погашенні податкового боргу за рахунок зменшення зобов'язань попереднього періоду, не відбувається надходження коштів до бюджету, а тому відсутні підстави для застосування фінансової відповідальності, передбаченої ст.129 Податкового кодексу України.

Крім того, ст.50 та ст.129 Податкового кодексу України передбачено самостійні підстави для фінансової відповідальності платника у розі внесення змін до податкової звітності.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, за приписами п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Крім того, відповідно до пп.129.1.2 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України нараховується пеня у день настання строку погашення податкового зобов'язання, врахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Матеріали справи свідчать , що у зв'язку з самостійним виявленням помилок у раніше поданій ним звітності та у відповідності до положень ст.50 Податкового кодексу України TOB «СМНВО» 06.04.2016р. позивачем направлені до ДПІ у м.Сумах уточнюючі податкові декларації з плати за землю орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2014 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2016р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.) (а.с.46-49; 58-64; 69-72), згідно яких TOB «СМНВО» було зменшено самостійно узгоджене грошове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності 2014-2016 років на 13 196 957,65грн. за користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою м. Суми, проспект Курський, 30.

При цьому, 06.04.2016року TOB «СМНВО» за користування вказаною земельною ділянкою нарахований земельний податок за 2014-2016року відповідно до податкової декларації з плати зa землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2014р. (звітна, зем.податок), реєстраційний № від 06.04.2016р.; на 2015р. звітна, зем.податок), реєстраційний №927663615 від 06.04.2016р.; на 2016р. (звітна, зем.податок), реєстраційний № від 06.04.2016р. (а.с. 73-95) у загальному розмірі 6 745 393,63грн.

Коригування податкових зобов'язань платника з орендної плати та земельного податку за 2014-2016роки, поданих до податкового органу 06.04.2016року вплинуло також на правильність визначення сум податку на прибуток вказаного періоду.

Так, у відповідності до ст.50 Податкового кодексу України позивачем 06.04.2016року подані уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2014р., реєстраційний № від 06.04.2016р. та за 2015р., реєстраційний № від 06.04.2015р. (а.с. 96 - 101), відповідно до яких TOB «СМНВО» донараховано податкового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 1 461 849грн., а також самостійно нарахована пеня у загальному розмірі 476 246грн. та штраф (3%) у розмірі 43 855грн.

Колегія суддів зазначає , що помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету, не може вважатися грошовим зобов'язанням, яке повинно обчислюватися у відповідності з вимогами податкового законодавства та містити такі обов'язкові елементи, як об'єкт та базу оподаткування. Обов'язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним помилки при обчисленні податкового зобов'язання.

Враховуючи вище встановлене , вимоги Податкового Кодексу України та те , що пеня нараховується лише на ті суми податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до бюджету, колегія суддів дійшла висновку , що у даному випадку, коли позивач шляхом надання уточнюючих рахунків зменшив суму податкового зобов'язання (грошового зобов'язання), задекларовану раніше, така сума (до зменшення) не підлягає сплаті в бюджет, а відповідно на таку суму не може бути нарахована пеня, тому дії податкового органу щодо нарахування в інтегрованій картці платника такої пені з орендної плати юридичних осіб у розмірі 112 086,52грн. є протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного суду України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до положень ст. 2, ст. 17 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Положення наведених норм вказують, що позивач в праві самостійно визначити чи порушено його право рішенням (дією або бездіяльністю) суб'єкта владних повноважень, однак ці рішення (дія або бездіяльність) у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

За змістом пункту 1 розділу II Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013р. № 765 (далі - Порядок) з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Відповідно до визначення термінів, наведених в п.3 Розділу І Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Пунктом 1 Розділу III передбачено, що нарахуванню в інтегрованій картці підлягають, зокрема: пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском.

Відповідно до Акту звірки розрахунків TOB «СМНВО» з бюджетом №3233-20 та №3228- 20 від 14.04.2016р. (а.с. 15-16), та листа ДПІ у м.Сумах від 31.05.2016р. №26366/18-19-07-02-45 (a.c. 13-14) нарахування 06.04.2016p. в інтегрованій картці пені у розмірі 112 086,52грн. після подання уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2014, 2015 та 2016роки відбулося в автоматичному режимі.

Будь-яке окреме рішення щодо нарахування пені Відповідачем не приймалося.

Листом від 17.05.2016р. №200 (а.с. 11-12) TOB «СМНВО» звернулось до ДПІ у м.Сумах з проханням провести коригування даних інтегрованої картки орендної плати з юридичних осіб в частині зменшення нарахованої пені у розмірі 112 086,52грн. Вказаний лист залишений Відповідачем без задоволення, про що зазначено у відповіді, наданій листом від 31.05.2016р. №26366/18-19-07-02-45(а.с. 13-14).

Водночас, протиправні дії контролюючого органу щодо нарахування в інтегрованій картці платника пені та її погашення за рахунок зменшення зобов'язань попереднього періоду, спричинила реальні зміни майнового стану TOB «СМНВО» як платника податків.

Так, відповідно до даних інтегрованої картки платника з орендної плати юридичних осіб, пеня нарахована Відповідачем 06.04.2016року у загальному розмірі 112086,52грн., погашена 06.04.2016р. (а.с.29-34).

Стаття 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначає повноваження суду при вирішенні справи, зокрема пункт 2 частини другої цієї статті Кодексу встановлює, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналіз положень статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави вважати, що способи захисту не є вичерпними, а обраний судом спосіб, має гарантувати дотримання і захист прав, свобод і інтересів особи. Отже, у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов'язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до картки особового рахунку платника податків.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів вважає , що позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведене не враховано судом першої інстанції , тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно положень ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог .

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

На аркуші справи 3 знаходяться оригінали платіжного доручення від 28.07.2016року про сплату судового збору у розмірі 2756,0грн. за подання позовної заяви та на аркуші справи 158 знаходяться оригінали платіжного доручення від 08.11.2016року про сплату судового збору у розмірі 3031,60грн.за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги ст. 94 КАС України слід стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" судовий збір у розмірі 2756,0грн. за подання позовної заяви та у розмірі 3031,60грн.за подання апеляційної скарги за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного ДФС у Сумській області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2016р. по справі № 818/911/16 скасувати.

Прийняти нову постанову,якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного ДФС у Сумській області по нарахуванні в інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" з орендної плати юридичних осіб (код податку 18010600) пені у сумі 112 086,52грн. у зв'язку з поданням платником уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015 р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2016р. реєстраційний № від 06.04.2016 р.).

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м.Сумах Головного ДФС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "СМНВО" з орендної плати юридичних осіб (код податку 18010600) в частині зменшення пені у сумі 112 086,52грн., нарахованої 06.04.2016 року у зв'язку з поданням уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. і реєстраційний № від 06.04.2016 р.), за 2015 р. (реєстраційний № від06.04.2016р.), за 2016р. (реєстраційний № від 06.04.2016 р.).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" судовий збір у розмірі 2756,0грн. за подання позовної заяви та у розмірі 3031,60грн.за подання апеляційної скарги за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного ДФС у Сумській області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 31.01.2017 р.