Справа № 688/3423/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/3423/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Березова І.О.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

06 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізяславського віддіду з питань призначення та перерахунку пенсій Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фоду України Хмельницької обасті про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 17 серпня 2016 року відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розрахунку 90 % від сум заробітної плати, включивши до суми, з якої нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, одноразової премії, інших виплат на підставі довідки Ізяславської районної державної адміністрації №39 від 27 липня 2016 року, залишивши базовим місяцем для індексації пенсії, визначений при її призначенні, а також здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця з розрахунку 90% від сум заробітної плати з 31 серпня 2016 року на підставі довідки Ізяславської районної державної адміністрації №45 від 31 серпня 2016 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.10.2016 року адміністративний позов задоволено: визнано неправомірними дії Ізяславського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача; зобов'язано Ізяславський відділ з питань призначення та перерахунку пенсій Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити з 17 серпня 2016 року розрахунок та виплату пенсії позивачу, призначеної їй відповідно до Закону України «Про державну службу» з розрахунку 90% від сум заробітної плати, включивши до суми, з якої нараховується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, одноразової премії, інших виплат на підставі довідки Ізяславської районної державної адміністрації №39 від 27 липня 2016 року, залишивши базовим місяцем для індексації пенсії, визначений при її призначенні; зобов'язано Ізяславський відділ з питань призначення та перерахунку пенсій Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка була чинна на час призначення пенсії, виходячи із розрахунку 90 % від сум заробітної плати з 31 серпня 2016 року на підставі довідки Ізяславської районної державної адміністрації №36 від 27 липня 2016 року та довідки Ізяславської районної державної адміністрації №45 від 31 серпня 2016 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії залишивши без змін базовий місяць для індексації пенсії, який був визначений при призначенні пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 грудня 2007 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в розмірі 90 % від суми середньої заробітної плати.

Згідно довідки Ізяславської районної державної адміністрації №36 від 27 липня 2016 року встановлено, що позивач дійсно працювала заступником голови Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, а з 01 грудня 2007 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу в розмірі 90 відсотків суми середньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В серпні 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, премії, заявлених довідкою від 27 липня 2016 року № 39, однак листами від 31.08.2016 року за № 25/к-9 та від 09.09.2016 року за № 30/к-9в перерахунку пенсії позивачу було відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно довідки Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області № 36 від 27 липня 2016 року та довідки Ізяславської районної державної адміністрації № 45 від 31 травня 2016 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Разом з тим, передбачені п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів, в тому числі Закону України «Про державну службу» свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

При цьому, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Таким чином, оскільки позивачу призначено пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» в редакції від 01 січня 2008 року в розмірі 90% від суми її місячного заробітку, яка передбачала можливість здійснення перерахунку пенсії в зв`язку з підвищенням заробітної плати, відповідач безпідставно застосував норми п.5 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, які не регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про порядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суду та інших органів» керівники мають право встановлювати надбавки за високі досягнення у праці до 50% посадового окладу з врахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки (винагороди) за вислугу років, надавати матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії, при цьому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація до зазначеного переліку не входить. Підвищення розміру пенсії в цьому випадку не може бути підставою для зміни базового місяця для індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Отже, перерахунок пенсії позивачу слід провести відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», яка діяла на час виходу позивач на пенсію, відповідно до якої перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачу пенсії, тобто 90% від суми заробітної плати.

Беручи до уваги зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з включенням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової премії, інших виплат, відтак такі дії слід визнати протиправними та зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії з урахуванням цих сум, заявлених довідкою Ізяславської районної державної адміністрації від 27 липня 2016 року № 39, залишивши без змін базовий місяць для індексації пенсії, який був визначений при призначенні пенсії.

Водночас, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що нарахування пенсії, перерахунок пенсії та її виплата здійснюється з часу звернення особи за таким перерахунком та виплатою, а тому такий розрахунок та виплату слід здійснити з дня звернення позивача - з 17 серпня 2016 року.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.