Справа № 171/1956/16-а
Суддя: Хоруженко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1956/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Десятникової І.І.,

за участі представника позивача - Остапчук Л.М.,

представника третьої особи - Денисенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 адміністративну справу за адміністративним позовом ТОВ «Криворіжхарчоторг» до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа ТОВ СП «Колор» про скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2016 року позивач ТОВ «Криворіжхарчоторг» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області (далі - відповідач) з адміністративним позовом в якому, просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора № 16744628 від 25.10.2014 року та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 6,2123 га, кадастровий номер НОМЕР_1 здійснену державним реєстратором 24 жовтня 2014 року, номер запису про інше речове право 7463796 за договором оренди земельної ділянки від 12.10.2014 року між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_3. Вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,2123 га кадастровий номер НОМЕР_1, договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Апостолівському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.04.2011 року за № 00158. Однак, 24.10.14 року реєстраційною службою Апостолівського РУЮ в Дніпропетровській області проведено державну реєстрацію договору оренди тієї ж земельної ділянки між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_3. Вважають, що реєстраційною службою при проведенні реєстрації речового права за договором оренди землі належним чином не перевірено, чи вже зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснено реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача Остапчук Л.М. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечують.

Представник третьої особи ТОВ СП «Колор» Денисенко Т.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки дії реєстраційної служби були вчинені в межах закону, є правомірними. Будь-яких доказів того, що реєстратор не вчинив необхідних для державної реєстрації дій суду не надано. Крім того реєстраційний номер в договорі оренди не відповідає реєстраційному договору в Книзі реєстрації речових прав. Тому просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши докази, надані сторонами та витребувані судом, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

04.06.08 року між ОСОБА_3 та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради, площею 6,2123 га кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 10 років, договір зареєстровано у відділі Держкомзему в Апостолівському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.04.2011 року за № 00158. (а.с.7-10).

Факт реєстрації вказаного договору підтверджено записом у оглянутій в судовому засіданні Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Однак, в період дії зазначеного договору, державний реєстратор Денисенко В.Г. Апостолівського районного управління юстиції прийняв рішення - індексний номер 16744628 від 25.10.14 року про реєстрацію за ТОВ СП «Колор» права оренди на вищевказану земельну ділянку, на підставі договору оренди від 12.10.09 р., що був укладений вказаним товариством з ОСОБА_3 (а.с.15-19).

Факт реєстрації підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень (а.с.20-21).

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки, як передбачено ч. 5 ст. 6 цього Закону, підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Вказана норма повністю кореспондується з приписами п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

У відповідності до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно частини 4 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Аналіз наведених норм свідчить, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі.

Положеннями пункту 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, право оренди спірної земельної ділянки на час прийняття спірного рішення було зареєстровано за позивачем.

Оскільки, договір оренди укладений 04.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був чинним станом на 25.10.14 року. так як набрав чинності саме з моменту його державної реєстрації - 26.04.11.2011 року та відсутні докази його припинення у встановленому законом або договором порядку.

В свою чергу, суд звертає увагу на те, що державній реєстрації підлягає виключно діюче речове право і за умови, що відносно його предмета в цей період відсутні інші діючі зареєстровані цього виду речові права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ТОВ СП «Колор» набуло права оренди спірної земельної ділянки 25.10.14 року, після прийняття реєстратором оскаржуваного рішення. Саме з цього моменту земельна ділянка вважається переданою в користування ТОВ СП «Колор», а отже реєстрація права оренди спірної земельної ділянки за ТОВ СП «Колор» зумовила одночасне існування права користування земельною ділянкою декількома суб'єктами господарювання, що є порушенням чинного законодавства, а також інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно.

При цьому, суд повторює, що на час прийняття спірного рішення зареєстрований договір оренди землі від 04.06.2008 року був чинним, а тому реєстрація ще одного договору оренди тієї ж землі за новим орендарем є неможливою.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції на час реєстрації договору), державний реєстратор встановлював відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 цього Закону передбачалось, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

За ч. 4 ст. 15 даного Закону, державній реєстрації підлягали виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

В силу вимог п. 3 ч. 3 ст. 10 зазначеного Закону, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Крім того, Верховний суд України в постанові від 29.09.2015 року звертає увагу судів, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Таким чином, здійснення запиту для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав, які виникли до 01.01.2013 року, на об'єкт нерухомого майна є не правом, а обов'язком державного реєстратора.

В даному випадку, проведення державної реєстрації між позивачем та ОСОБА_3 здійснено відділом Держкомзему в Апостолівському районі до 01.01.2013 року.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства, державний реєстратор при проведенні реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного 12.10.14 року між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_3 належним чином не перевірив наявність права оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим.

Також при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства 04.07.2016 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель управління контролю за використанням і охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області зроблено висновок про самовільне зайняття земельної ділянки позивачем, в той час як пояснень від позивача щодо підстав користування земельною ділянкою не відібрано (а.с.57-58).

Враховуючи те, що державним реєстратором було повторно зареєстровано право оренди земельної ділянки (за ТОВ СП "Колор") на ту ж саму ділянку, на яку вже було зареєстровано аналогічне право за ТОВ «Криворіжхарчоторг», суд приходить до висновку, що право позивача було порушено, оскільки одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

А тому, позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позов ТОВ «Криворіжхарчоторг» - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 16744628 від 25.10.2014 року та державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 6,2123 га, кадастровий номер НОМЕР_1, здійснену державним реєстратором 24.10.2014 року, номер запису про інше речове право 7463796 за договором оренди земельної ділянки від 12.10.14 року між ТОВ СП «Колор» та ОСОБА_3.

Повний текст постанови проголосили о 08-15 годині 01.02.2017.

На постанову може бути подано апеляцію до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя: Н. В. Хоруженко