Справа № 823/2489/13-а
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Київ К/800/4499/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Бухтіярової І.О.

суддів Веденяпіна О.А.

Приходько І.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013

у справі № 823/2489/13-а

за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2)

до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській області)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Черкасах ГУ Міндоходів у Черкаській області № від 25.12.2012 та № від 03.06.2013.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 у задоволенні адміністративного позову відмовлено, з підстав правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 постанову суду першої інстанції скасовано; ухвалено нову постанову про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, мотивуючи її обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

В касаційній скарзі, з урахуванням подальших уточнень до неї, відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач в запереченнях на касаційну скаргу відповідача просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного адміністративного суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 2201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи, що ОСОБА_2 знаходиться на податковому обліку в ДПІ у м. Черкасах як власник земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 500 кв.м. відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.04.2011.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 25.12.2012 № позивачу визначено суму податкового зобов'язання платежем 1305-03 земельний податок з фізичних осіб 509,16 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 03.06.2013 № позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем 1305-03 земельний податок з фізичних осіб у розмірі 3 442,26 грн.

У період часу з 24.04.2011 по 18.10.2012 позивач користувалася пільгою щодо сплати земельного податку відповідно до пп. 281.1.3 п. 281.1 ст. 281, пп. 281.2.2 п. 281.2 ст. 281 Податкового кодексу України (далі - ПК України) як пенсіонер за віком з використанням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно рішення Черкаської міської ради від 18.10.2012 № 3-1289, яке прийняте на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.08.2011 № 1144 «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по вул. Гоголя, 305», затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку позивачу ОСОБА_2 під розміщення офісно-торгівельних приміщень по вул. Гоголя, 305 та віднесено дану земельну ділянку за основним цільовим призначенням до категорії земель житлової та громадської забудови, за функціональним використанням - до категорії земель комерційного використання.

Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами станом на 01.07.2013, виданої Управлінням держземагенства у Черкаському районі Черкаської області земельна ділянка, розташована по вул. Гоголя, 305 та яка належить ОСОБА_2 відноситься до земель житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Площа земельної ділянки відповідно до графічних матеріалів, га - 0,0500, в розрізі угідь - шифр рядка 22 (для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) графа 35 (одно-двоповерхова житлова забудова), кадастровий номер :002:0085.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 18.10.2012 № 3-1289 про зміну виду використання земельної ділянки на землі комерційного використання, позивач зобов'язана сплачувати земельний податок, а тому прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є законними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційних адміністративний суд мотивував своє рішення тим, що відповідач, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення не перевірив категорії земельної ділянки, що належить позивачу та не встановив її цільове призначення, тобто не витребував дані державного земельного кадастру; наявність рішення Черкаської міської ради від 18.10.2012 не є доказом наявності у податкового органу підстав для нарахування земельного податку без витребування даних державного земельного кадастру; рішення № 1144 від 16.08.2011 «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по вул. Гоголя, 305» втратило чинність у відповідності до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1756 від 15.11.2011.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком апеляційного адміністративного суду, з огляду на наступне.

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до п. 270.1 ст. 270 цього Кодексу об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Від сплати податку звільняються: пенсіонери (за віком) (пп. 281.1.3 п. 281.1 ст. 281 ПК України).

Згідно з п. 281.2 ст. 282 ПК України звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб п. 281.1 цієї статті, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм: для ведення особистого селянського господарства - у розмірі не більше як 2 гектари; для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більше як 0,25 га, в селищах - не більше як 0,215 га, в містах - не більше як 0,10 га; для індивідуального дачного будівництва - не більше як 0,10 га; для будівництва індивідуальних гаражів - не більше як 0,1 га; для ведення садівництва - не більше як 0,12 га.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п. 286.1 ст. 286 ПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону (пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

З огляду на те, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а відповідач при обчисленні земельного податку позивачу такі дані не використовував, тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

А наявність рішення Черкаської міської ради від 18.10.2012 про затвердження технічної документації із землеустрою та віднесення земельної ділянки, що належить позивачу, за функціональним використанням до категорії земель комерційного використання, не є доказом наявності у податкового органу підстав для нарахування земельного податку за відсутності даних державного земельного кадастру.

Крім того, як встановлено в судовому порядку, відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1756 від 15.11.2011 рішення № 1144 від 16.08.2011 «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по вул. Гоголя, 305», яке було підставою для прийняття рішення Черкаської міської ради № 3-1289 від 18.10.2012, втратило чинність.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області - відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий І.О. Бухтіярова
Судді О.А. Веденяпін
І.В. Приходько