Справа № 815/6216/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6216/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Одеса У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рудченко О.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: представники Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА ОСОБА_1 за довіреністю від 29.12.2016р. б/н, ОСОБА_2 за довіреністю від 29.12.2016р. б/н.

Від відповідача: представники Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси ОСОБА_4 за довіреністю від 03.02.2017р. №805/1.1, ОСОБА_5 за довіреністю від 06.09.2016р. №8515/1.1.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА до Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнати протиправним та скасування Рішення про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1 щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та зобов'язання прийняти рішення про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 19.01.2017р. вхід.№1539/17), просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1, а саме щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10; зобов'язати Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси прийняти рішення про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на Товаристві з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА не відбулося зменшення фонду оплати праці, про що свідчать відповідні Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за квітень-травень 2015р. Також, позивач стверджує, що у спірному Рішенні про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року Управлінням ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси замість показника фонду оплати праці безпідставно використано показник рядка 1 таблиці 1 Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, оскільки до його підсумку, окрім суми нарахованої заробітної плати за квітень 2015р. (рядок 1.1. - 166680,38грн.), увійшли виплати, котрі не належать до фонду оплати праці, а саме сума оплати перших п'яти днів непрацездатності (рядок 1.3. - 139,88грн.), сума допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів фондів соціального страхування (рядок 1.4. - 419,67грн.), та сума допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами (рядок 1.5. - 67064,76грн.). Крім того, позивач наголошує, що штатна чисельність працівників Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у квітні 2015р. становила 15 осіб, у травні 2015р. - 17 осіб, а фонд оплати праці Товариства за квітень 2015р., визначено відповідно до Закону України «Про оплату праці», з урахуванням Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. №5, та складає 166680,38грн., фонд оплати праці у травні 2015р. - 211879,74грн., у звязку з чим Товариством дотримано обидві умови для збереження права на компенсацію, та в повному обсязі додержано умови, визначені ч.3 ст.24 Закону України «Про зайнятість населення», з метою отримання компенсації частини ЄСВ за створення нових робочих місць, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідач Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 09.12.2016р. вхід.№33213/16, та від 26.12.2016р. вхід.№35135/16), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення спірного Рішення про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1, а саме щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у травні 2015р. зменшено фонд оплати праці порівняно з квітнем 2015р., а тому відповідно до п.2 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, позивач не має права на компенсацію по єдиному соціальному внеску.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, комісією Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси у складі голови комісії першого заступника начальника Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси ОСОБА_11, секретаря комісії головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси ОСОБА_4, членів комісії в.о. начальника відділу платежів до пенсійної системи Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси ОСОБА_12, начальника юридичного відділу Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси ОСОБА_13, начальника відділу ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси ОСОБА_14, відповідно до п.7 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, розглянуто питання щодо виплати компенсації Товариству з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА.

За результатами розгляду вказаного питання, Управлінням ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси прийнято Рішення про виплату компенсації від 21.07.2016р. №1, у пункті 1 котрого зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА не має права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки відповідно до п.2 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, у разі зменшення фонду оплати праці роботодавець втрачає право на компенсацію.

Не погодившись з Рішенням Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси від 21.07.2016р. №1 в частині пункту 1, а саме щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Так, на думку суду, уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА про визнання протиправним та скасування рішення Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1, а саме щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10; зобов'язання Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси прийняти рішення про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для прийняття спірного Рішення щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, послугувало зменшення, на думку Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси, фонду оплати праці на Товаристві у травні 2015р. (211879,74грн.) в порівнянні з квітнем 2015р. (234304,69грн.).

Між тим, суд не погоджується з означеною позицією Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси, виходячи з наступного.

Механізм виплати управліннями ОСОБА_3 фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах компенсації роботодавцю фактичних витрат у розмірі 50 відсотків суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за кожну особу, працевлаштовану на нове робоче місце визначено Порядком компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153 (зі змінами та доповненнями), згідно з п.п.5-7 якого для отримання компенсації роботодавець протягом 12 місяців з дня укладення трудового договору з особою, працевлаштованою на нове робоче місце, подає органові ОСОБА_3 фонду України, в якому він перебуває на обліку як платник єдиного внеску, довідку про виконання роботодавцем умов компенсації частини фактичних витрат, повязаних із сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за формою згідно з додатком.

Орган ОСОБА_3 фонду України надсилає протягом пяти робочих днів з дня надходження довідки територіальному органові Держпраці звернення щодо підтвердження зазначеної в ній інформації.

Територіальний орган Держпраці інформує у місячний строк з дня надходження звернення відповідний орган ОСОБА_3 фонду України про результати його розгляду.

Орган ОСОБА_3 фонду України на підставі інформації територіальних органів Держпраці і даних, які містяться у звіті щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, зокрема про кількість створених робочих місць та укладених трудових договорів з особами, працевлаштованими на нові робочі місця, суми нарахованої заробітної плати таким особам за кожний місяць протягом 12 календарних місяців після укладення трудового договору з працівником, приймає протягом 10 днів після надходження зазначеної інформації рішення про виплату компенсації.

Так, судом зясовано, що 09.06.2016р., на виконання вимог п.5 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, Товариством з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА подано до Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси Довідки про виконання роботодавцем умов компенсації частини фактичних витрат, повязаних із сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відносно ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17

Судом встановлено, що за результатами розгляду питання щодо виплати Товариству з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА компенсації по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування Управлінням ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси винесено Рішення про виплату компенсації від 21.07.2016р. №1, у пункті 1 якого зазначено, що Товариство не має права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки відповідно до п.2 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153 у разі зменшення фонду оплати праці роботодавець втрачає право на компенсацію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 1 Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за квітень 2015р., загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у звязку з вагітністю та пологами, усього (р.1.1 + р.1.2 + р.1.3 + р.1.4 + р.1.5), Товариством з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА визначено у сумі 234304,69грн., з яких 166680,38грн. - сума нарахованої заробітної плати (р.1.1), 139,88грн. сума оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця (р.1.3), 419,67грн. сума допомоги по тимчасовій непрацездатності, яка виплачується за рахунок коштів фондів соціального страхування (р.1.4), 67064,76грн. сума допомоги у звязку з вагітністю та пологами (р.1.5).

Згідно з пунктом 1 Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень 2015р., загальна сума нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у звязку з вагітністю та пологами, усього (р.1.1 + р.1.2 + р.1.3 + р.1.4 + р.1.5), Товариством з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА визначено у сумі 211879,74грн., з яких 211879,74грн. - сума нарахованої заробітної плати (р.1.1).

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення» від 5 липня 2012року №5067-VI (зі змінами та доповненнями) відповідно до частини 3 статті 24 якого роботодавцю, який протягом 12 календарних місяців забезпечував створення нових робочих місць, працевлаштовував на них працівників і упродовж цього періоду щомісяця здійснював їм виплату заробітної плати в розмірі не менше ніж три мінімальні заробітні плати за кожну особу, протягом наступних 12 календарних місяців за умови збереження рівня заробітної плати в розмірі не менше ніж три мінімальні заробітні плати за кожну таку особу щомісяця за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених у бюджеті ОСОБА_3 фонду України, компенсуються фактичні витрати у розмірі 50 відсотків суми нарахованого єдиного внеску за відповідну особу за місяць, за який він сплачений, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі зменшення штатної чисельності працівників та фонду оплати праці роботодавець втрачає право на компенсацію.

Порядок надання роботодавцю права на зменшення розміру єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та зарахування стажу особам, працевлаштованим відповідно до цієї частини, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати управліннями ОСОБА_3 фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах компенсації роботодавцю фактичних витрат у розмірі 50 відсотків суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за кожну особу, працевлаштовану на нове робоче місце визначено Порядком компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153 (зі змінами та доповненнями), згідно з пунктом 2 якого його дія поширюється на роботодавців (субєктів господарювання), які починаючи з 2013 року: створюють нові робочі місця та працевлаштовують на них працівників шляхом укладення трудового договору; протягом 12 календарних місяців з дня укладення трудового договору з особою, працевлаштованою на нове робоче місце, щомісяця здійснюють виплату їй заробітної плати в розмірі не менше ніж три мінімальні заробітні плати.

Якщо роботодавець забезпечив дотримання вимог, передбачених цим пунктом, він отримує право на компенсацію фактичних витрат у розмірі 50 відсотків суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) протягом наступних 12 календарних місяців за умови збереження рівня заробітної плати в розмірі не менше ніж три мінімальні заробітні плати у місяці сплати єдиного внеску за особу, працевлаштовану на нове робоче місце.

У разі зменшення штатної чисельності працівників та фонду оплати праці роботодавець втрачає право на компенсацію.

Таким чином, із системного аналізу вищеокреслених законодавчих приписів вбачається, що роботодавець втрачає право на компенсацію у разі зменшення штатної чисельності працівників та фонду оплати праці.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці визначено Законом України «Про оплату праці» від 24 березня 1995року №108/95-ВР (зі змінами та доповненнями), котрий спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995року №108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати входять: основна та додаткова заробітні плата, а також заохочувальні і компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та грошові і матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці»).

Згідно з п.1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004р. за N114/8713 (зі змінами та доповненнями) до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до розділу 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004р. за N114/8713 (зі змінами та доповненнями) до фонду оплати праці, серед іншого, не належать: оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації (п.3.3); допомоги та інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів фондів державного соціального страхування: допомога по тимчасовій непрацездатності; допомога по вагітності та пологах; допомога при народженні дитини; допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; допомога на поховання; оплата путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення; допомога по частковому безробіттю (п.3.2);

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця; допомоги по тимчасовій непрацездатності, яка виплачується за рахунок коштів фондів соціального страхування; допомоги у звязку з вагітністю та пологами, до фонду оплати праці не належать, а тому, на думку суду, відмовляючи Товариству з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у виплаті компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідачем - Управлінням ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси до фонду оплати праці безпідставно враховано показники пункту 1 Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за квітень 2015р., зокрема, п.1.3 «сума оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця» (139,88грн.), п.1.4 «сума допомоги по тимчасовій непрацездатності, яка виплачується за рахунок коштів фондів соціального страхування» (419,67грн.), та п.1.5 «сума допомоги у звязку з вагітністю та пологами» (67064,76грн.), котрі до фонду оплати праці не належать.

Відтак, беручи до у ваги вищевикладене, судом встановлено, що згідно Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, фонд оплати праці Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у квітні 2015р. склав 166680,38грн., а в травні 2015р. 211879,74грн., тобто зменшення фонду оплати праці роботодавця не відбулося.

До того ж, під час судового розгляду справи по суті, на відповідне питання суду повноважним представником відповідача - Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси, зазначено, що зменшення фонду оплати праці на Товаристві з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА протягом відповідного періоду не було.

Також, судом зясовано, що відповідно до наявних у матеріалах справи Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, штатна чисельність працівників Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у квітні 2015р. становила 15 осіб, а у травні 2015р. 17 осіб, тобто штатну чисельність працівників Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у травні 2015р., в порівнянні з квітнем 2015р., збільшено на 2 особи.

Як встановлено судом, та зазначено вище, відповідно до п.2 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153 (зі змінами та доповненнями) у разі зменшення штатної чисельності працівників та фонду оплати праці роботодавець втрачає право на компенсацію.

Також, як зазначено у ОСОБА_3 фонду України від 13.10.2016р. №31890/03-20, за підписом першого заступника голови правління ОСОБА_18, у разі одночасного зменшення штатної чисельності працівників та фонду оплати праці у звітному місяці, роботодавець втрачає право на компенсацію.

Отже, роботодавець втрачає право на компенсацію за наявності одразу двох обставин, а саме зменшення штатної чисельності працівників, та зменшення фонду оплати праці.

Відтак, беручи до уваги наведене, а також те, що фонд оплати праці Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА у квітні 2015р. склав 166680,38грн., а в травні 2015р. 211879,74грн., тобто зменшення фонду оплати праці роботодавця не відбулося, а штатна чисельність працівників Товариства у травні 2015р., в порівнянні з квітнем 2015р., зросла на 2 особи, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА про визнання протиправним та скасування Рішення Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1, а саме щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

При цьому, позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА щодо зобов'язання Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси прийняти рішення про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до п.7 Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153 орган ОСОБА_3 фонду України на підставі інформації територіальних органів Держпраці і даних, які містяться у звіті щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, зокрема про кількість створених робочих місць та укладених трудових договорів з особами, працевлаштованими на нові робочі місця, суми нарахованої заробітної плати таким особам за кожний місяць протягом 12 календарних місяців після укладення трудового договору з працівником, приймає протягом 10 днів після надходження зазначеної інформації рішення про виплату компенсації.

Отже, в силу дискреційності повноважень адміністративного органу Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси, суд не може втручатися в діяльність суб'єкта владних повноважень, котрий уповноважений самостійно приймати відповідні рішення, оскільки, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на предмет відповідності закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати із кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд також звертає увагу на Постанову Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010р. №П-278/10, у якій, серед іншого, зазначено, що з урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади, та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013року №7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Між тим, беручи до уваги вищевикладене, з метою повного захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА, суд вважає за доцільне, зважаючи на приписи ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог даного адміністративного спору, та зобовязати Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси, з урахування встановлених у судовому рішенні фактичних обставин, повторно розглянути питання щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА до Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнати протиправним та скасування Рішення про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1 щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та зобов'язання прийняти рішення про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, підлягають задоволенню частково, з вищенаведених підстав.

У звязку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ч.3 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА до Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнати протиправним та скасування Рішення про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1 щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та зобов'язання прийняти рішення про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси про виплату компенсації №1 від 21.07.2016року в частині пункту 1, а саме щодо відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

3. Зобов'язати Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси повтороно розглянути питання щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА права на виплату компенсації по новоствореним робочим місцям, на які прийнято працівників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, відповідно до Порядку компенсації роботодавцям частини фактичних витрат, повязаних зі сплатою єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №153.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління ОСОБА_3 фонду України в Приморському районі м.Одеси (65009, м.Одеса, пров.Свілий,8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІІР УКРАЇНА (65026, м.Одеса, пров.Віце-Адмірала Жукова,21/23, ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано судом « 06» лютого 2017року.

Суддя Харченко Ю.В.