Справа № 546/478/16-а
Суддя: Беркута Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 546/478/16-а
Провадження № 2-а/546/1/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого судді - Беркути Л.Г.,

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Решетилівка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтава про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтава про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 874213 від 07 травня 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 07 травня 2016 року о 03 год.00 хв інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 було відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 874213 та накладено штраф 425 грн. Вказану постанову ним отримано поштою 13 травня 2016 року, тому адміністративний позов подано у встановлений строк. Він вважає вказану постанову необґрунтованою та протиправною, оскільки 07 травня 2016 року приблизно о 02 год. 30 хв. 03 год. 00 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Великотирнівська, 27/1 він перебував біля власного автомобіля НОМЕР_1 разом із ОСОБА_4, коли до них підїхали інспектори та не представившись, почали розмову на підвищених тонах, звинувативши його у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння, стали вимагати у нього документи, коли він запитав які саме, інспектор Обідін Роман Григорович пригрозив застосувати спецзасіб «Кайданки». На його повторне запитання щодо поведінки інспектора, останній застосував до нього спецзасіб «Кайданки». При даному затриманні жодних свідків, окрім ОСОБА_4 поліцейські не забезпечили.. Близько 03 год. 30 хв 04 год.30 хв. його а службовому автомобілі поліції доставили до Полтавського обласного клінічного наркологічного диспансеру за адресою: м. Полтава, пров. Шевченка, 5а для проведення освідування з метою встановлення факту спяніння.

Не провівши освідування інспектори разом з ним на службовому автомобілі поїхали шукати свідків з метою підтвердження факту його відмови від проходження освідування.

Приблизно о 05 год.00 хв. прибули до Київського залізничного вокзалу м. Полтави, де інспектор Обідін Р.Г. підійшов до водія автомобіля таксі та попросив підписати документи, на що останній погодився та підписав, іншого свідка інспектори знайшли приблизно через 10 хвилин, який теж все підписав, хоча жодний з них із ним не спілкувався.

Після цього ОСОБА_5 почав проводити поверховий огляд його кишень. У який були: мобільний телефон, цигарки, запальничка, кошти в розмірі 180 грн, інших речей, у тому числі ключів від автомобіля у нього не було.

З огляду на все вищезазначене він просить визнати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та скасувати її.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх особистої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили скасувати Постанову серії ПС2№874213 від 07 травня 2016 року, при цьому звертають увагу на те, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом в м. Полтава по вул. Великотирнівська, а саме оскаржувана постанова складена та винесена за адресою: м. Полтава пров. Шевченка, 5а, що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП та розділу 2 та п. 6 розділу 9 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», відповідно до яких, постанова про адміністративне правопорушення складається на місці вчинення адміністративного правопорушення /а.с.103/.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядового поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає /а.с.71/.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтава ОСОБА_7 у судове засідання не зявилась, надала до суду письмові заперечення /а.с.22-26/, у яких посилалась на те, що 07 травня 2016 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Великотирнівська, де був зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки працівники поліції раніше бачили на АЗС, як ОСОБА_1 розпивав алкогольні напої. Працівники поліції здійснили перевірку документів, на вимогу ОСОБА_1 не надав документи, передбачені п. 2.1. ПДР, оскільки не мав при собі. Оскільки в працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння, йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння, на що останній відмовився. ОСОБА_1 був затриманий і доставлений до ПОНД для проведення освідування на стан алкогольного спяніння. Від проведення освідування ОСОБА_1В, відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, крім того, посилається на ч. 1 ст. 176 КУпАП та п. 2 розділу 3 Інструкції, згідно яких постанова про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто в момент, коли поліцейським стало відомо про керування позивачем автомобілем без водійських документів, останні знаходились у Полтавському обласному наркологічному диспансері по пров. Шевченка м. Полтава.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату і час судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних по справі доказів.

Тому, зважаючи на те, що розгляд справи неодноразово переносився з різних підстав, у тому числі за клопотаннями сторін, для недопущення подальшого затягування розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність провести за відсутності сторін на підставі наявних по справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить із наступного.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 07 травня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №874213 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. /а.с.5/.

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого представником відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтава ОСОБА_7 відеозапису, здійсненого нагрудною камерою № DSJX 300746_000746 вбачається, що працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля, із якого з боку водія вийшов ОСОБА_1 Таким чином даний відеозапис спростовує свідчення ОСОБА_1 про те, що він просто стояв поруч із машиною, оскільки судом встановлено, що він перебував безпосередньо у машині на водійському сидінні. Однак, запис також спростовує і свідчення відповідачів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки із нього не вбачається, що машина взагалі рухалась.

Більше того, неупередженість працівників поліції викликає сумніви, зважаючи на те, що о 2 годині 59 хвилин 02 секунди з вказаного відеозапису видно, як інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 вимкнуто звукову фіксацію на нагрудній камері, зважаючи на що з даного відеозапису не можливо встановити з яких працівники поліції взагалі звернулись до ОСОБА_1, чи просили надати документи, чи пропонували пройти медогляд та чи відмовлявся він від проходження медогляду, з яких підстав працівники поліції закували його в кайданки, враховуючи той факт, що проявів агресії з його боку не вбачається. Звукову фіксацію увімкнуто інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП у м. Полтава ДПП рядовим поліції ОСОБА_5 лише о 3 годині 17 хвилин 47 секунд, вже після того, як ОСОБА_1 у кайданках знаходиться у патрульній машині. Таким, чином встановити що саме відбувалось у цей проміжок часу достовірно не можливо, оскільки саме у момент зясування обставин звукову фіксацію було вимкнуто.

З цього ж відеозапису вбачається, що на місці ймовірного вчинення правопорушення не складено ні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, ні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, свідки не залучались.

Крім того, судом встановлено, що працівники поліції запитали у ОСОБА_1 посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб не під час зупинки автомобіля на вул. Великотирнівській, а у медичному закладі за адресою м. Полтава, пров. Шевченка, куди ОСОБА_1 було доставлено у кайданках патрульною машиною і де він ніяк не міг надати запитувані документи, оскільки не мав їх при собі та не зобовязаний був мати при собі дані документи, оскільки жодним нормативним актом не встановлено обовязку власника автомобіля маті при собі водійське посвідчення та документи на машину під час перебування у наркодиспансері. Той факт, що відсутність документів була виявлена не під час зупинки автомобіля, а у Полтавському обласному наркологічному диспансері підтверджується також письмовими поясненнями відповідача /а.с. 26/.

З оскаржуваної постанови вбачається, що складено її за адресою: м. Полтава, пров. Шевченка, однак згідно письмових пояснень сторін, автомобіль, у якому перебував ОСОБА_1 знаходився у м. Полтава по вул. Великотирнівська, 27/1.

Відповідно до пп. а) п 2.4 ПДР, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Однак, з наданих доказів суд не вбачає ні факту зупинки транспортного засобу, ні факту вимоги надання працівникам поліції для перевірки документів після зупинення, більше того, це спростовується письмовими поясненнями відповідача та наданим відеозаписом, згідно яких факт відсутності документів у ОСОБА_1В, було встановлено у наркодиспансері.

Суд не бере до уваги пояснення сторін, що стосуються порушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки це не стосується предмету позову.

Положеннями статей 276, 278, 279 та 280 - 285 КУпАП встановлено, які дії орган (посадова особа) повинен провести при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, чітко регламентовано порядок розгляду справи та обставини, які при цьому підлягають з'ясуванню, зокрема: місце розгляду справи; строки розгляду справи; порядок розгляду справи, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ОСОБА_5 України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 126 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Суд наголошує, що поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з допущеним правопорушенням.

Таким чином, суд вважає, що інспектор не мав права виносити оскаржувану постанову ні на місці вчинення правопорушення, ні тим більше у наркодиспансері, який навіть не є місцем вчинення правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі та взагалі не розяснено його прав.

Окремо, суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що інспектором було неуважно складено оскаржувану постанову, оскільки у ній відсутній запис про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем жодним чином не спростовані доводи позивача, більше того, надані докази, а саме відеозапис з нагрудної камери, спростовують свідчення відповідачів про те, що ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем.

Крім того, оскаржувану постанову складено не на місці вчинення правопорушення, не за місцем знаходження органу уповноваженого на складання такої постанови, а за адресою розташування медичного закладу.

Таким чином, судом встановлено, що інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядового поліції ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та необґрунтованою постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №874213 від 07 травня 2016 року.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтава про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, є обґрунтованими та засновані на нормах права, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, дослідивши у порядку ст. 69 КАСУ матеріали справи про адміністративне правопорушення № 552/2427/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд встановив, що згідно протоколу затримання КИ №034474 від 07 травня 2016 року, ОСОБА_1 було затримано о 3 годині 13 хвилин 07 травня 2016 року, однак з відеозапису видно, що ОСОБА_1 затримано о 3 годині 05 хвилин та жодні поняті при цьому відсутні, протокол затримання на місці не складено.

Зі складеного в подальшому протоколу затримання вбачається, що повне прізвище, імя та по батькові та адреси проживання понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 Вказані особи були понятими як при складанні протоколу затримання о 03 годині 13 хвилин 07 травня 2016 року за адресою: м. Полтава, вул. Кондратенка, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП о 04 годині 15 хвилин 07 травня 2016 року вже за адресою: м. Полтава, проспект Шевченка, 5А, що ставить під сумнів, що ці поняті дійсно були присутні при складанні даних протоколів, враховуючи також те, що на відеозаписі з нагрудної камери вони відсутні у встановлений у протоколах час. З відеозапису та письмових пояснень сторін судом також встановлено, що ОСОБА_1 було затримано за адресою: м. Полтава, вул. Великотирнівська біля автомобіля, однак протокол затримання складено за адресою: м. Полтава, вул. Кондратенка.

З гідно вказаного протоколу затримання, ОСОБА_1 затримано «для складання адміністративних матеріалів», однак ст. 260 КУпАП не передбачено такої підстави для затримання, як «складання адміністративних матеріалів».

Частиною 1 статті 260 КУпАП встановлено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо ОСОБА_1 було затримано з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, то у протоколі затримання не вказано жодних підстав неможливості складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

У порушення п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції ОСОБА_1 доставлено не до органу поліції, а у наркодиспансер.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 261 КУпАП органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника. Однак, у порушення цих вимог законодавства, про затримання ОСОБА_1, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги проінформовано не було, тим самим позбавивши ОСОБА_1 права на захист, передбаченого Законом.

Керуючись ст.19 Конституції України, Рішенням Конституційного суду України № від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015, ст. ст. 2, 6, 9,11, 14, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС України, ст. 1, 7, 9, 126, 222, 252, 254,257, 258,268, 276, 280, 287, 288 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтава про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №874213 від 07 травня 2016 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Полтава ДПП рядовим поліції ОСОБА_11 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Решетилівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя :