Справа № 346/775/13-а
Суддя: Хільчук І. І.
Дата ухвалення: 2013-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/775/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2013 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВА1 №143347 від 01 лютого 2013 року,-

в с т а н о в и в :

12 лютого 2013 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що постановою від 01 лютого 2013 р. в справі про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 143347 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за, нібито, вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Вважає дану постанову неправомірною і такою, що винесена із суттєвим порушенням норм процесуального та матеріального права.

01 лютого 2013 р. о 01 год. 55 хв., керуючи автомобілем Рено д.н. AT 4720 ВН, він рухався по автодорозі М-07 та був зупинений працівниками ДАІ. Вони повідомили йому, що ним було порушено Правила дорожнього руху, а саме: виїжджаючи з АЗС № 06, він нібито не виконав вимогу знаку дорожнього руху 5.7.1 (дорога з одностороннім рухом) і перетнув розмітку 1.3. (суцільну лінію, що розділяє зустрічні смуги руху.

Не дочекавшись його пояснень, інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2013 р. серії АГ2 № 917742, де зазначив про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Однак, категорично знаючи, що рухався на автомобілі у відповідності до правил дорожнього руху і дорожню розмітку 1.3 не перетинав, то він в протоколі зазначив, що нічого не порушував тощо.

Перед його автомашиною, слідом за нею та на суміжній смузі руху рухалося декілька автотранспортних засобів. Він помітив, що деякі з них здійснювали маневри із порушенням правил дорожнього руху. Можливо їх порушення і було виявлено працівниками ДАІ, проте з невідомих йому причин останні склали протокол відносно нього без будь-яких на те підстав.

Окрім того, у зазначеному вище протоколі записано прізвище ОСОБА_2. Він впевнений, що цією особою є працівник ДАІ або інший фіктивний свідок. Це є суттєвим порушенням, оскільки свідком працівники ДАІ по таких справах не можуть бути, оскільки їхні свідчення будуть упередженими. Також, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано письмових пояснень свідків.

Інспектор ДАІ не пред'явив доказу його порушення, а саме фото- чи відеоматеріали. Також, йому не було роз'яснено положень ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП. Окрім того, поведінка працівників ДАІ принижувала його честь і гідність, порушувала його конституційні права. Вважає, що така поведінка є неприпустимою для працівника правоохоронного органу.

Із вищевикладеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2013 р. складений із суттєвими порушеннями, без жодних обґрунтувань, тому він не може вважатися допустимим доказом по справі.

В оскаржуваній постанові співробітниками ДПС не ідентифіковано відрізку дороги, на якому ним нібито допущено порушення правил дорожнього руху. Це має значення, оскільки неможливо з'ясувати чи на даній ділянці дороги взагалі була дорожня розмітка 1.3.

Справа про адміністративне правопорушення щодо нього розглянута однобічно, не враховано вимоги статей 34, 35 КУпАП. Єдиним доказом по справі є лише протокол по справі про адміністративне правопорушення, який складений із суттєвими порушеннями та не може вважатися юридичним доказом. Належним чином не здійснено оцінку доказів по справі, що стало передумовою необ'єктивного вирішення справи.

Оскільки його вину у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено, то просить суд визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 143347, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладеною на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду письмове заперечення, згідно якого позов не визнає, оскільки позивачем дійсно були порушені вимоги дорожнього знаку 5.71 Виїзд на дорогу з одностороннім рухом.

Вважає, що твердження позивача про те, що його не було ознайомлено з правами є безпідставними, так як в протоколі про адміністративне правопорушення є підпис позивача про ознайомлення з часом, місцем розгляду справи та ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Так само безпідставним є твердження позивача, що інспектор не вказав відрізок дороги на якому позивачем скоєно порушення, однак, в адміністративному протоколі та постанові інспектором вказано, що ...виїжджаючи з АЗС на а/д М07 км 488. Разом з тим км 488 а/д М07 Київ-Ковель-Ягодин, згідно наказу МВС України №246 від 27.03.2012 року, є місцем розташування стаціонарного посту. Тому розміщення дорожніх знаків відповідає схемі організації дорожнього руху біля стаціонарних постів ДАІ МВС України, затвердженої вищевказаним наказом.

В протокол про адміністративне правопорушення в якості свідка ним було внесено напарника - ОСОБА_3, що не суперечить вимогам ст.272 КУпАП, так як він спостерігав момент порушення ПДР з боку ОСОБА_4

При розгляді справи ніяких клопотань про перенесення дати розгляду справи чи залучення свідків від позивача не надходило, що підтверджується матеріалами справи.

01 лютого 2013 року, під час зупинки автомобіля позивача, складено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлено позивача з його змістом, роз'яснено права, надано можливість дати свої пояснення, після чого, в присутності позивача, проведено розгляд справи та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, яку було оголошено позивачу та надано копію, а тому просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю та розглядати справу без його участі.

Зясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 143347 від 01 лютого 2013 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України, за те, що начебто 01 лютого 2013р. о 01 год. 55 хв., керуючи автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи з АЗС WOG на а/д М07 км 488, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.71 Виїзд на дорогу з одностороннім рухом, а саме: здійснив рух автомобілем прямо, перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.3, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, і на накладено штраф в розмірі 340 грн..

Інших доказів вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні відповідач не надав.

Відповідно до вимог ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор ДАІ порушив порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Оскільки докази, які підтверджують вину позивача у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КУпАП відсутні, то оскаржувана постанова винесена без належних доказів вини ОСОБА_5. Крім того позивач був обмежений у правах, наданих йому ст.268 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВА1 № 143347 від 01 лютого 2013 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн. не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, тому постанову необхідно скасувати.

На підставі ст.,ст.122 ч.1, 247, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.,ст. 17, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ВА1 № 143347 від 01 лютого 2013 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Оригінал постанови зберігається в матеріалах справи № 346/775/13-а.

Суддя Хільчук І. І.