Справа № 800/46/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 січня 2017 року м. Київ справа № П/800/46/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання незаконними частини першої та пункти 1 і 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 01 січня 2017 року,

встановив:

24 січня 2017 року ОСОБА_1 пред'явив позов до Верховної Ради України про визнання незаконними частини першої та пункти 1 і 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 01 січня 2017 року.

Позов обґрунтував тим, що положення частини першої та пункти 1 і 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 01 січня 2017 року обмежують права людини і громадянина на ефективний засіб юридичного захисту в національному судовому органі, встановленого статтями 6 і 13 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, так які при збільшенні ставок судового збору для фізичних осіб відбулося скасування відповідачем конституційних гарантій, встановлених для людини і громадянина статтями 8, 22 і 55 Конституції України, що не є допустимим у правовій державі.

Статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Правила цієї статті поширюються, зокрема, щодо дій чи бездіяльності Верховної Ради України.

У пункті 1 частини третьої статті 17 цього Кодексу зазначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Відповідно до статті 147 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні та вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України, до яких, зокрема, належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України.

Згідно з частиною першою статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Повноваження Конституційного Суду України визначені в статті 13 Закону України "Про Конституційний Суд України", у пункті 1 якої зазначено, що Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Відповідно до статті 15 цього Закону підставами для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах є: невідповідність Конституції України; порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності; перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що невідповідність Конституції України актів Верховної Ради України може бути підставою для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо їх неконституційності, що свідчить про неможливість розгляду таких справ у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, Верховна Рада України при розгляді та прийнятті законів не виконує владних управлінських функцій, а реалізовує свої повноваження щодо законодавчої діяльності, що дає підстави дійти висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів, зокрема Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції, не поширюється на спори про визнання незаконними законів.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 17, 109, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання незаконними частини першої та пункти 1 і 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 01 січня 2017 року у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що розгляд його справи віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України

Ухвалу може бути переглянуто Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.К. Черпак