Справа № 201/15297/16-а(2-а/201/1128/2016)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2017 рокусправа № 201/15297/16-а(2-а/201/1128/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадянина ОСОБА_1 Таджибаєва Камолдіна на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2016 року по справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області до Громадянина ОСОБА_1 Таджибаєва Камолдіна про затримання та видворення за межі України в примусовому порядку, -

в с т а н о в и в:

Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 Таджибаєва Камолдіна, в якому просило видворити відповідача за межі України з затриманням та з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації строком до 03.05.2017 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопад 2016 року адміністративний позов задоволено, постанова звернута до негайного виконання.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, скаржник просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Апелянт наголошує на тому, що не заперечує проти необхідності покинути територію України, проте судом не враховано відсутність підстав для його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців. Після прийнятого рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про примусове повернення внаслідок порушення порядку перебування іноземців на території України, він вживав відповідні заходи для залишення території України, в той же час не встиг покинути територію України, оскільки був затриманий та поміщений у пункт тимчасового перебування іноземців, отже позбавлений можливості добровільно залишити країну. Суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 162, 183-7 КАС України та ст.30 Закону №3773-УІ безпідставно задовольнив вимоги про його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В судовому засіданні представники позивача за довіреністю (ОСОБА_2, ОСОБА_3Ю.) щодо доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити без змін постанову суду першої інстанції, обґрунтовуючи це тим, що підставою для затримання та поміщення відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства є відсутність паспортного документа, що в свою чергу унеможливлює своєчасне видворення відповідача з території України.

В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибув, надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін прибув в Україну з метою навчання, паспортний документ CL2326653, виданий 15.07.2008 року терміном дії до 22.06.2017 року.

Наказом ректора Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова від 24.03.2014р. № 01-13-27 був відрахований з ВНЗ за неуспішність та несплату, та втратив законні підстави для перебування на території України.

02.11.2016 року співробітниками ГУ ДМС України у Дніпропетровській області у квартирі за адресою: пр. ОСОБА_4, б. 133, кв. 89 був виявлений громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін, 23.06.1992р.н., який знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні».

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол ПР МДН 097716 від 02.11.2016 року).

Докази того, що відповідач, перебуваючи в Україні має постійне місця проживання, законне джерело існування, близьких родичів, власність, кошти на існування, в матеріалах справи відсутні.

Відносно відповідача 13.05.2016 року було прийнято рішення щодо примусового повернення його за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін територію України не залишив.

Здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів виходить з наступного.

Закон, що визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України, є Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-УІ від 22.09.2011 року (Закон №3773).

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", з урахуванням положень статті 13 Закону України «Про імміграцію".

Приписами статті 4 Закону №3773 передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Зокрема, відповідно до ч.12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Згідно статті 9 Закону іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін, паспортний документ CL2326653 виданий 15.07.2008 року терміном дії до 22.06.2017 року, прибув в Україну з метою навчання до Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова. За клопотанням академії 28.02.2014 року ГУ ДМС України в Одеській області відповідно до п.12 ст.4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії ТР№ 081208 терміном дії до 01.11.2016 року. До березня 2014 року навчався в ВНЗ, з якої його було відраховано. 18 грудня 2014 року ДСМ в Одеській області було винесено рішення про скасування вищевказаної посвідки, у зв'язку з відрахуванням з ВНЗ за порушення умов контракту.

Наведене також підтверджується листом ДМС в Одеській області від 16.05.2016 ркоу № 5/4-5859, який було надіслано на запит Соборного районного відділу у місті Дніпопетровську ГУ ДМС в Дніпропетровській області від 13.05.2016 року № 1212-41/1663.

Отже, перебування громадянина ОСОБА_1 Таджибаєва Камолдіна, після відрахування з навчального закладу, з урахуванням мети прибуття та строку визначених в ч.12 ст.4 Закону №3773, слід вважати таким, що перебуває на території України незаконно.

Частиною першою та другою статті 26 Закону №3773 передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 3773 Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Згідно до ч.5 ст. 26 Закону № 3773, іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Як було встановлено, внаслідок порушення правил перебування іноземних громадян на території України, відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП.

13.05.2016 року було прийнято Рішення щодо примусового повернення Таджибаєва Камолдіна за межі України (а.с.10-11), до країни походження. Останній повинен був покинути територію України у термін до 10.06.2016 року, із забороною на в'їзд строком на 3 роки. В той же час, у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін, територію України не залишив. Зазначене рішення оскаржене у встановленому законом порядку не було.

Відповідно до ч.8 ст.26 Закону №3773, примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін, ІНФОРМАЦІЯ_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, тобто не підпадає під дію ч.8 ст.26 Закону №3773.

В судовому засіданні представник позивача зазначила про те, що на момент затримання відповідача 02.11.2016 року паспортного документу при ньому не було. Наведене також підтвердив Таджибаєв Камолдін, так у своїх письмових поясненнях, зокрема, зазначив, що він втратив паспорт та у відповідні органи з цього питання він не звертався (а.с.7).

07 листопада 2016 року на виконання приписів п. 11 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.012 року, начальником Сорного РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області листом № 1212-41/4713 було повідомлено Державну прикордонну службу України про те, що іноземний громадянин, перебуваючи на території України втратив свої паспортні документи.

Відповідно до положень ст.183-7 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. У разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Не можуть застосовуватися взяття на поруки та застава до іноземців та осіб без громадянства, до яких раніше застосовувалися такі заходи, а також стосовно яких є достатні дані про їх причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.30 Закону №3773 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно з пунктом 5, 6 Типового Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, іноземці та особи без громадянства утримуються у пункті тимчасового перебування протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду про їх примусове видворення за межі України, але не більш як 12 місяців. Розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункті тимчасового перебування здійснюється адміністрацією такого пункту на підставі рішення територіального органу ДМС або органу охорони державного кордону згідно з актом, складеним пунктом тимчасового перебування та органом, який доставив іноземців та осіб без громадянства до пункту.

Відповідно до п.3.1.3. Положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.10.2007 р. №390, поміщення іноземців до пункту тимчасового перебування здійснюється за направленням МВС України, Адміністрації Держприкордонслужби України чи Служби безпеки України або їх територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - заінтересовані органи), зразок якого наведено у додатку 1. до направлення долучаються документи, що посвідчують особу іноземця (за наявності), постанова суду про затримання іноземця або його примусове видворення, матеріали адміністративного затримання іноземця, передбачені законодавством України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду і огляду речей, протокол вилучення речей, документів та ін.).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 Таджибаєв Камолдін фактично добровільно не виконав рішення про примусове його повернення за межі України до країни походження у визначений термін, тобто до 10.06.2016 року, колегія суддів доходить висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду про примусове повернення та перейде на нелегальне становище. Отже, колегія суддів, враховуючи наведене та відсутність у відповідача паспортного документу, що також є перешкодою для його своєчасного видворення за межі України, доходить висновку про наявність підстав, визначених у ст. 183-7 КАС України для затримання Таждибаєва Камолдіна та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації особи та виготовлення паспортного документу, необхідного для видворення відповідача з території України.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про не врахування судом доводів відповідача щодо причин невиконання ним рішення про примусове повернення за межі України у зв'язку з його затриманням та поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що з моменту прийняття рішення про примусове повернення відповідача до 13.05.2016 року, та до його часу затримання сплинув значний час, протягом якого відповідач протиправно залишався на території України, та постійного місця проживання, законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на існування він не мав.

Доказів того, що відповідач вживав заходи задля виконання рішення про примусове повернення, не надано. З огляду на тривалий час невиконання вказаного рішення, відсутність з боку відповідача будь-яких звернень до відповідних органів за допомогою, для вирішення питання щодо можливого продовження терміну перебування або інших дій пов'язаних з цим, фактично вказує на те, що відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, не виконання якого, має наслідком вирішення цього питання за відповідними правилами в судовому порядку. Тобто, доказів поважності причин неможливості добровільно залишити території України не представлено, що в свою чергу вказує на наявність підстав для вирішення цього питання шляхом примусового видворення такої особи. Заперечуючи законність прийнятого судом першої інстанції рішення, відповідач, виходячи з принципу змагальності, не надав доказів, які б спростували вищезазначені доводи міграційного органу.

Також, колегія суддів зазначає про те, що не є доказом незаконності оскаржуваного рішення доводи апелянта стосовно того, що під час затримання йому не був забезпечений перекладач, оскільки таке порушення, в разі його наявності, не тягне за собою скасування постанови суду по адміністративній справі.

Крім того колегія суддів звертає увагу на наявну заяву відповідача, з якої вбачається, що послуг перекладача він не потребує.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та є е підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в частині задоволених вимог про затримання та поміщення громадянина ОСОБА_1 Таджибаєва Камолдіна до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 Таджибаєва Камолдін залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2016 року у справі № 201/15297/16-а (2-а/201/1128/2016) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай