Справа № 286/3038/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Вачко В.І.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"02" лютого 2017 р. Справа № 286/3038/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "28" грудня 2016 р. у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця та часткове скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 28 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області щодо відстрочення сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову та вирішено питання про повернення позивачу адміністративного позову разом з доданими до нього матеріалами.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відстрочити або звільнити управління від сплати судового збору. Зокрема, позивач посилається на те, що ухвала є необгрунтованою та не відображає детального вивчення судом першої інстанції ситуації щодо фінансового забезпечення.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області звернулось з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця та часткове скасування постанови.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 18 листопада 2016 року адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишено без руху і надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків (а.с.4)

На виконання ухвали, 23 листопада 2016 року позивачем було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до розгляду питання на сесії Овруцької районної ради про сплату судового збору (а.с.6-7)

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 28 грудня 2016 року в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено та повернуто позивачу адміністративний позов з підстав невиконання ним вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.11.2016 року (а.с. 9-10). Вирішуючи вказане питання суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 10 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, за приписами зазначеної правової норми, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З огляду на те, що позивачем не надано належних доказів з приводу неналежного фінансового становища та враховуючи те, що надання певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, які зобов"язані сплачувати відповідний судовий збір, суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення судового збору.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначив, що вимога сплати зборів судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відтак посилання апелянта на те, що відсутність на момент подання адміністративного позову коштів на сплату судового збору є перешкодою для доступу у правосудді, є помилковим, оскільки, як вже було зазначено вище, обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

Окрім того, повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом в порядку, встановленому законом згідно вимог ч.6 ст.108 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "28" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області вул.Гетьмана Виговського, 17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101

- ,