Справа № 806/2392/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" січня 2017 р. Справа № 806/2392/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" листопада 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі-Підприємець) звернулася з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі-ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2016 р. № щодо застосування штрафних санкцій в сумі 6800,00грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.10.2016року податковим органом без наявності жодних правових підстав була призначена і проведена відносно неї фактична перевірка. Податковий орган зробив безпідставний висновок про відсутність у неї права на реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання в магазині-кафетерію, який розташований по вул.Генерала Вахнюка,1а в с.Лука Житомирського району. Проте, вона має таке право, про що свідчить рішення виконавчого комітету Луківської сільської ради від 26.02.2009 р. про надання дозволу на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також облаштування залу для харчування відвідувачів з самообслуговуванням в магазині-кафетеріїї за адресою вул.Генерала Вахнюка,1а в с.Лука Житомирського району, та наказом від 01.08.2016 року Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області про державну реєстрацію потужності оператору ринку (заклад громадського харчування).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що фактична перевірка Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 була призначена наказом №969 від 12.10.2016 року начальника Головного управління ДФС у Житомирській області. Підставою для призначення вказаної фактичної перевірки слугувала інформація обробки фіскальних чеків Підприємця, які свідчили про продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці в поточному році (а.с.27-28).

Перевірку було проведено уповноваженими особами ОДПІ 17.10.2016 року за участі представника ФОП ОСОБА_3, продавця ОСОБА_4, про що складено відповідний акт перевірки №339/40/НОМЕР_1 (а.с.25).

При розгляді справи судом першої інстанції зясовано, що перед проведенням перевірки уповноваженій особі було пред'явлено службові посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки, що підтверджено підписом ОСОБА_4 на направленнях на проведення перевірки (а.с.23-24).

В ході перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в магазині - кафетерії по вул.Генерала Вахнюка,1-а в с.Лука Житомирського району 25.07.2016 року та 15.10.2016 року здійснювався продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці. Вважаючи такі дії порушенням Закону, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 03.11.2016 р. № щодо застосування штрафних санкцій в сумі 6800,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, ФОП ОСОБА_3 оскаржила його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 03.11.2016 р. № щодо застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних санкцій в сумі 6800,00грн. узгоджується з вимогами чинного законодавства, винесено в межах повноважень податкового органу та у спосіб, передбачений чинним законодавством, за результатами правомірно призначеної та проведеної фактичної перевірки, з урахуванням всіх обставин, що мали місце для його прийняття, а тому підстави для його скасування та задоволення позову - відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Так, у відповідності до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст. 80 Податкового кодексу України).

Згідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Саме правовими нормами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України обґрунтовано прийняття зазначеного наказу про призначення вказаної фактичної перевірки (а.с.22).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав застосування фінансових санкцій до суб'єктів господарювання за порушення Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями регулюються правовими нормами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995року N 481/95-BP (надалі - Закон N 481/95-BP), що були чинні на день виникнення спору.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, чим порушено ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначені правовими нормами Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. N 854 (надалі - Правила).

Відповідно до п.3 Правил вони поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив і це не заперечується сторонами, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрована належним чином та має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

А продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, за приписами пункту 22 Правил та частини сьомої статті 15-3 Закону N 481/95-BP, дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

В ході розгляду справи сторони не заперечують і визнають факти продажу Позивачем в приміщенні вказаного магазину - кафетерію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, оскільки позивач вважає, що має на це право.

На підтвердження вказаного позивачем представлено суду витяг із наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 01.08.2016 року про свій статус, як суб'єкта господарювання громадського харчування.

За змістом вказаного наказу ФОП ОСОБА_3 присвоєно особистий реєстраційний номер потужності оператору ринку № r-Ua-06-08-0157, розташованого за адресою вул. Генерала Вахнюка, 1а, с.Лука, Житомирський район, Житомирська область (а.сп.15).

У відповідності до ст.1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" потужності - це споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об'єктів санітарних заходів.

Зі змісту вказаних приписів та приписів ч.2 п.1.4 Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10 лютого 2016 року N 39 слідує, що даний закон впорядковує реєстрацію суб'єктів господарювання громадського харчування, які попередньо отримали такий статус у відповідності до закону, для внесення інформації компетентним органом до Державного реєстру потужностей операторів ринку.

Про наявність такого статусу в Позивача свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, де видами діяльності зазначено: з 19.02.1999 р. діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, роздрібна торгівля напоями у спеціалізованих магазинах (а.сп.13).

Окрім того, рішенням виконавчого комітету Луківської сільської ради Житомирського району № 15 від 26.02.2009 року було надано дозвіл Позивачу на здійснення роздрібної торгівлі та на облаштування залу для харчування відвідувачів з самообслуговування в магазині за адресою вул.Генерала Вахнюка,1-а в с.Лука Житомирського району (а.с.14).

Також, слід звернути увагу і на те, що Житомирською санітарно-епідеміологічною станцією за листом №3/03-1702 від 26.11.2004 р. погоджено перелік асортименту товарів, які будуть реалізовуватися в магазині - кафетерії по вул.Генерала Вахнюка,1-а в с.Лука Житомирського району, серед яких і пиво на розлив.

З огляду на вище викладене ФОП ОСОБА_3, як суб'єкт господарювання, має право провадити діяльність у сфері громадського харчування з 1999 року.

Проте, суд першої інстанції помилково зазначив, що таке право у позивача виникло лише з 01.08.2016 року, тобто з дати реєстрації відповідних потужностей, а до 01.08.2016 року ФОП ОСОБА_3 не відносилася до суб'єктів господарювання громадського харчування у розумінні статті 15-3 Закону N 481/95-ВР та пунктів 2, 22 Правил.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не вірно трактує зміст деяких приписів Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам, що і призвело до помилкових висновків.

Відповідно помилковим є і послідуючий висновок суду про те, що Позивач не мала права здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, в тому числі 25.07.2016 року.

Податковий орган, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення та не спростував доводи позивача.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив представлені докази, не встановив дійсні обставини справи, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової, у відповідності до ст.202 КАС України, про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" листопада 2016 р. скасувати та прийняти нову.

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 03.11.2016 №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 вул.Садова,24,с.Лука,Житомирський район, Житомирська область,12433

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,