Справа № 316/1951/16-а
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1951/16-а
Провадження № 2-а/316/44/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар, Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, зазначивши, що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії він продовжував працювати.

З 07.07.2015 року ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 10.11.2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі з заявою встановлено зразка про призначення пенсії за віком.

Але, управлінням Пенсійного фонду України в м. Енергодарі його було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні мені пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік (абз. 1 ч. З ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

Відповідно до ч. З ст. 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668- VI переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз приписів ч. З ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший, пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, перерахунок відповідачем проведений неправомірно, оскільки ОСОБА_1 не звернувся до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного Закону, а вперше просив призначити пенсію за іншим Законом.

Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки в частині третій статті 45 Закону № 1058 мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону. При розрахунку пенсії має застосовуватись ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією частини третьої статті 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи. При призначенні пенсії за віком відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення пенсії по іншому закону.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Просить врахувати також той факт, що йому було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІУ звернувся вперше. Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Позивач звернувся вперше до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі з питання призначення йому пенсії за віком 10 листопада 2016 року, тож перерахунок має бути проведено з цієї дати.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, та просить вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 40).

Представник відповідача надіслав до суду письмові заперечення, у яких просив відмовити в задоволенні адміністративного позову (а.с. 44, 46-50).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії він продовжував працювати.

З 07.07.2015 року ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 10.11.2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі з заявою встановлено зразка про призначення пенсії за віком (а.с. 11).

Листом № 155/с-1 від 30.12.2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», (а.с. 41).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» при призначенні пенсії за віком, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Виходячи з вищенаведеного, положення статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можуть враховуватись при переведенні з одного на інший вид пенсії, які передбачені саме цим Законом.

Отже, судом встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, УПФУ в м. Енергодар Запорізької області неправомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком.

За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», про перерахунок та виплати різниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

При цьому, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1500,00грн. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ч. 1 та ч. 2 ст. 16 КАС України зазначається, що кожен має право користуватися правовою допомогою при вирішенні справ в адміністративному суді, яка надається в порядку, встановленому законом.

Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Як зазначено в ч. 1 ст. 90 КАС України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Частиною 3 ст. 4 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 6 та ст. 17 Закону № 5076 є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в поєднанні з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (що може бути сформований і в електронному виді) на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 01 жовтня 1999 р. (далі Правила адвокатської етики), єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Ст. 34 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення, якщо обов'язок клієнта з погашення цих витрат визначено угодою. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати.

В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Також, в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Матеріали справи містять копію договору про надання юридичних послуг № 419 від 19.12.2016 року, укладений між адвокатом Клопковим С.В. і ОСОБА_1 (а.с. 12), розрахунок витрат на правову допомогу (а.с. 13) та квитанції (а.с. 14), копію акта виконаних робіт (а.с. 15), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 16).

Суду не надано належних та допустимих доказів фактичної оплати вказаної грошової суми представнику позивача, оскільки належним та допустимим доказом понесення таких витрат є відповідна банківська виписка з рахунку особи, що надає правову допомогу, із зазначенням оплати правової допомоги згідно договору та надходження суми від сторони по справі. Також таким документом може бути прибутковий ордер, якщо оплата проводилась у готівковій формі, чи інший розрахунковий документ.

Також, не підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з відповідача на корить ОСОБА_1 сплаченого судового збору, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» зі змінами Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар, Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у розрахунку пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.11.2016 року у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 роки), та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. О. Вільямовська