Справа № 334/2556/16-а(2а/334/158/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2017 рокусправа № 334/2656/16-а провадження №2-а/334/158/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя

на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2016 року у справі №334/2656/16-а (провадження №2-а/334/158/16) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, третя особа Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

-визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя від 25.04.2016 року №13 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним та скасувати його;

-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09.02.2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у період з 20.07.1978р. по 13.04.1979р. працював електрозварником 4р. на ВАТ «Дніпродомнаремонт», з 14.07.1981р. по 17.04.1989р.- електрозварником ручної зварки у Дніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні треста «Укрцветметремонт», з 04.08.2008р. по 31.10.2011р. електрогазозварником на ПАТ «Запоріжгаз», тобто на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2. У звязку з досягненням 55-річного віку, 22.04.2016р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідачем було відмовлено з підстав відсутності необхідного пільгового стажу за Списком №2.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2016 року позов задоволено частково, а саме:

визнано рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя від 25.04.2016 року №13 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним та скасовано його;

-зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09.02.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м.Запоріжжя звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована, фактично, тими обставинами, які стали підставою для

відмови позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. За позицією відповідача надані позивачем документи не підтверджують наявність пільгового стажу, який необхідний для призначення пенсії на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Рішенням засідання робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя №13 від 25.04.2016 року у призначенні пенсії було відмовлено з підстав відсутності у позивача пільгового стажу роботи 12 років 6 місяців. Відповідачем встановлено, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 28р.10міс.02дн., стаж роботи підтверджений документами складає 7р.23дн. (з урахуванням навчання за спеціальністю та військова служба, які враховуються до пільгового стажу).

Правомірність дій управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя щодо відмови у призначенні пенсії і, як наслідок, призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №2, з огляду на наявність необхідного загального трудового та пільгового стажу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення із заявою про призначення пенсії) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Факт досягнення позивачем, на час звернення з заявою про призначення пенсії, 55-ти річного віку, як і наявність загального страхового стажу понад 26 років, відповідачем не заперечується.

Спірним питанням є наявність чи відсутність у позивача стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Як вбачається з Рішення засідання робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя №13 від 25.04.2016 року відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 20.07.1978р. по 13.04.1979р. (8 міс. 24 дні) на ВАТ «Дніпродомнаремонт», та період роботи з 04.08.2008р. по 27.12.2010р. (з урахуванням первинної атестації робочого місця на підприємстві 28.12.2005р., результати атестації застосовані впродовж 5 років після затвердження її результатів) (2р.4 міс.24 дні) на ПАТ «Запоріжгаз».

Згідно змісту вказаного рішення, пільговий стаж роботи позивача за Списком №2, який є документально підтвердженим, складає 7р.23дн. (з урахуванням навчання за спеціальністю та військова служба, які враховуються до пільгового стажу).

Період роботи з 14.07.1981р. по 17.04.1989р. у Дніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні треста «Укрцветметремонт» та з 26.11.1995р. по 01.06.1998р. в Будівельно спеціалізованому обєднанні «Пурнефтегазбуд» відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 з підстав не надання пенсійному органу уточнюючих довідок, які б підтверджували пільговий стаж.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування періоду роботи позивача з 14.07.1981р. по 17.04.1989р. до пільгового стажу за Списком №2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до ст..62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Досліджені судом відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що ОСОБА_1 у період з 14.07.1981р. по 17.04.1989р. працював електрозварником ручної зварки у Дніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні треста «Укрцветметремонт».

Згідно розділу XXXII «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 правом на пільгову пенсію користуються електрозварники.

Тобто, відомості трудової книжки свідчать про те, що позивач працював на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2. Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача, що у трудовій книжці не зазначаються відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Наявною в матеріалах справи довідкою ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про заробітну плату позивача від 09.02.2016 року №011-0128 підтверджується факт стабільного отримання позивачем заробітної плати у спірний період роботи, що свідчить про відсутність простоїв, неритмічної роботи підприємства та відсутність відпусток без збереження заробітної плати більш ніж 30 днів на рік.

ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є правонаступником підприємства, на якому працював позивач - Дніпровського ремонтно-будівельному спеціалізованому управління треста «Укрцветметремонт», що підтверджується довідкою від 09.02.2016р. №011-0128.

Крім того, у особовій картці позивача міститься інформація про отримання ним за спірний період роботи додаткової відпустки за роботу у шкідливих умовах із поступовим її збільшенням за кожен рік роботи у таких умовах, оскільки професія електрозварника ручної зварки міститься в Розділі «Зварювальні роботи» Списку виробництв, цехів, професій і посад з шкідливими умовами, робота в яких дає право на додаткову відпустку і скорочений робочий день, затвердженому Постановою Держкомпраці СРСР і Президії ВЦРПС від 25.101974 р N 298 / П-22.

Отже, як вбачається з матеріалів справи у трудовій книжці, яка в силу Закону, є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містяться записи, які підтверджують факт роботи позивача у період з 14.07.1981р. по 17.04.1989р. на посаді, зайнятість на якій дає право на призначення пільгової пенсії, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», вказаний трудовий стаж підтверджується і наданими позивачем довідкою, особовою карткою.

Пунктом 18 Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При розгляді справи в суді першої інстанції, в якості свідків були допитані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали на одному підприємстві з позивачем.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2В пояснив, що працював разом з позивачем на ділянці №4 у Дніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні треста «Укрцветметремонт» у період з 28.03.1984 року по 17.04.1989 року, та підтвердив, що у цей період позивач працював на одному і самому робочому місці, виконував роботи за професією електрозварника ручної зварки.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що у період з 14.03.1985 року по 17.04.1989 року працював разом з позивачем на дільниці №4 у Дніпровському ремонтно-будівельному спеціалізованому управлінні треста «Укрцветметремонт». Йому відомо, що за період спільної з позивачем роботи, позивач працював за професією електрозварника ручної зварки та робочого я не змінював, роботи проводились у шкідливих умовах.

При цьому представником позивача до суду першої інстанції надані копії первинних документів, що підтверджують пільговий стаж свідків у вищевказані спільні з позивачем періоди роботи, зокрема копії карток обліку відпрацьованого робочого часу на гарячих ділянках робіт і на роботах з шкідливими умовами праці при виконанні ремонтів обладнання печей і агрегатів на підприємствах кольорової металургії № 1069 (постійного зберігання) ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджують їх безпосередню зайнятість кожен робочий день на роботі із шкідливими умовами за вказані періоди.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази того, що позивач у період з 14.07.1981р. по 17.04.1989р. працював на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, не спростовані відповідачем та в своїй сукупності дозволяють прийти висновку про те, що даний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з огляду на врахування спірного періоду роботи з 14.07.1981 року по 17.04.1989 року (7 років 9 місяців 4 днів) до пільгового стажу за Списком №2, та приймаючи пільговий стаж позивача, що визнається відповідачем 7 років 23 дні, загальний пільговий стаж позивача за Списком № 2 складає 14 років 9 місяців 27 днів, тобто стаж позивача є достатнім для призначення пенсії у відповідності до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 55 років.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у звязку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 207 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2016 року у справі №334/2656/16-а (провадження №2-а/334/158/16) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, які передбачено ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 03.02.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк