Справа № 2а-10368/12
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м. Київ К/800/35385/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Кобилянського М.Г., Мойсюка М.І. (доповідач), Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові (далі УПФУ), в якому просив визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24 квітня 2012 року.
В обґрунтування позову зазначив, що приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на дострокове призначення пенсії, а тому відмова УПФУ в її призначенні порушує його права, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просив про задоволення позову.
Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії та зобов`язано УПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24 квітня 2012 року.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач має право, передбачене статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 - 1987 роках.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11 липня 1980 року працював на посаді помічника машиніста тепловоза локомотивного депо станції Чернігів, 11 березня 1988 року машиністом тепловоза та дизель потяга, що підтверджується записами в трудовій книжці. Має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986, 1987, 1988 роках, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , виданим Міністерством шляхів сполучення 21 травня 1991 року, а також посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986, 1987 роках (категорія 2) серії НОМЕР_2 , виданого Чернігівською обласною державною адміністрацією 4 грудня 1992 року та в установленому порядку перереєстрованим 21 липня 1997 року.
Відповідно до довідки відокремленого підрозділу моторвагонного депо Чернігів Державно територіально-галузевого об`єднання «Південно західна залізниця» від 26 липня 2012 року №1140 про період участі у ліквідації аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою Державним комітетом СРСР по праці та соціальним питанням від 9 березня 1988 року №122, виданої на підставі архівної довідки локомотивного депо станції Чернігів № 13 від 28 жовтня 1992 року, ОСОБА_1 працював в 30-кілометровій зоні ЧАЕС на станції Зимовище і Посудово Брагинського району Гомельської області (Білорусь) та брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з метою перевезень в поїздах народногосподарських вантажів та виконання господарських робіт, зокрема, в 1986 році: 26 квітня 1986 року, 17 та 26 травня 1986 року, 9, 11 та 24 червня 1986 року, 12 липня 1986 року, в 1987 році: 16 вересня 1987 року, 19 жовтня 1987 року, в 1988- 1989 роках відпрацював у зоні 17 днів.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими радами народних депутатів на цих територіях.
Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
З огляду на те, що при звернення до УПФУ позивачем досягнуто 50 річного віку, надано документи, які підтверджують період його роботи в зоні відчуження як учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, як це передбачено статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Таким чином, рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваних рішень колегія суддів не вбачає.
За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові відхилити, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 вересня 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.Г. Кобилянський

М.І. Мойсюк

Ю.К. Черпак