Справа № 682/1737/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1737/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мацюк Ю.І.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

31 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Сторчака В. Ю. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутської міської ради Хмельницької області, виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області про визнання чинними рішення виконавчого комітету Славутської міської ради №353 від 18.09.1980 року "Про наслідки обміру земель по м. Славута" та плану присадибної земельної ділянки, виготовленого на основі рішення №353 від 18.09.1980 року,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Славутської міської ради Хмельницької області про визнання чинним рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 353 від 18.09.1980 року «Про наслідки обміру земель по місту Славута» та плану присадибної земельної ділянки, виготовленого на основі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради № 353 від 18.09.1980 року.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 353 від 18 вересня 1980 року «Про наслідки обміру земель по місту Славута», на підставі матеріалів обміру земель в місті Славуті Шепетівським бюро технічної інвентаризації, затверджено представлені міжміським бюро технічної інвентаризації матеріали обміру земель забудованих кварталів №№ 30, 33, 35, 43, 60, 102, 149, загальною площею 234468 кв.м.

На підставі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 353 від 18 вересня 1980 року «Про наслідки обміру земель по місту Славута», виготовлено план прибудинкової ділянки № 27 по вул. Миру (Леніна) в місті Славута, квартал № 43. Користувачем зазначену міську раду. Загальна площа земельної ділянки 2585 кв.м. Згідно даних плану на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, два хліва, погріб та вбиральня. План прибудинкової ділянки зареєстрований за № 2410 від 28 вересня 1980 року.

За даними копії інвентарної справи на будинок № 27 по вул. Миру (Леніна) в місті Славута Хмельницької області, зі змінами від 14 квітня 1986 року, 23 липня 2006 року та 10 серпня 2010 року план прибудинкової ділянки та житлового будинку уточнювався, з'явилися нові об'єкти будівництва.

Листом міського голови Славутської міської ради Хмельницької області № 17/21-24 від 23 лютого 2016 року ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до інформації КП «Славутське ЖКО» будинок, що розташований по по АДРЕСА_1 на балансі не перебуває та відомості про будинок і земельну ділянку відсутні, а також відсутня інформація щодо створення та зберігання плану земельної ділянки даного будинку.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_2 звернулась до суду із цим адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено порушення охоронюваних законом прав позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, в силу ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності.

Положеннями ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, ОСОБА_2, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, вказує на відмову Славутської міської ради визнавати факт наявності земельної ділянки для обслуговування будинку АДРЕСА_1, всупереч наявного рішення виконавчого комітету № 353 від 18.09.1980 року та плану присадибної ділянки будинку, який був виготовлений на підставі даного рішення, які вона просить визнати чинними.

Оцінюючи доводи апелянта з цього приводу, колегія суддів відзначає, що повідомлення про відсутність відомостей про передачу на баланс та зняття з балансу зазначеного будинку, відсутність інформації про земельну ділянку, носять інформативний характер та не створюють для позивача чи інших осіб будь-яких прав та обов'язків, оскільки рішення виконавчого комітету є чинним. У той же час, судовому захисту підлягають тільки порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 26 березня 2013 року №21-438а12 де зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 2, п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись до суду з цим адміністративним позовом, фактично просить визнати чинним рішення виконавчого комітету Славутської міської ради, щодо якого не приймалось рішення про його зміну чи скасування. А відтак, суд першої інстанції вірно встановив в ході судового розгляду, що позовні вимоги є безпідставними.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Сторчак В. Ю. Совгира Д. І.