Справа № 805/18/17-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 р. Справа №805/18/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 год. 30 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаш Г.П.,

при секретарі - Кочетові В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Донецької області, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації в розмірі 8869,77грн., стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Апеляційного суду Донецької області, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації в розмірі 8869,77грн., стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в період з 05.05.2003 року по 23.11.2015 року вона працювала на посаді судді Апеляційного суду Донецької області. На підставі постанови Верховної Ради України №788-VІІІ від 12.11.2015 року вона була звільнена у зв'язку з поданням заяви про відставку і наказом голови №389к від 23.11.2015 року відрахована зі штату суддів Апеляційного суду Донецької області. Позивач зазначає, що 27.11.2015 року їй надійшло СМ-повідомлення від Першого Українського міжнародного банку про надходження на картковий рахунок коштів у розмірі 15913грн. Ознайомившись з відповідними документами, позивач вважає, що відповідач не виплатив їй заробітну плату за жовтень 2014 року у розмірі 2750грн. Позивач вказує на те, що зазначені кошти були перераховані до Всеукраїнського банку розвитку, з яким вона ніколи у договірних відносинах не знаходилась і своєї згоди на здійснення такої фінансової операції не давала. Також, зауважила, що нарахування коштів здійснено в період, коли ВБР вже знаходився в стадії банкрутства. Позивач зазначає, що відповідач не виплатив зазначені кошти, внаслідок чого має заборгованість перед нею. Таким чином, позивач вважає, що на її користь підлягає стягненню з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 8869,77грн., розрахована з урахуванням індексації, та сума середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 23.11.2015 року по день фактичного розрахунку або по день ухвалення судом рішення, розрахована виходячи із розміру судової винагороди на день звільнення у сумі 27284,40грн.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Позивачем до суду надано заяву про здійснення розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявні заперечення відповідача, в яких останній вказує на те, що в період з 05.05.2003 року по 23.11.2015 року позивач працювала на посаді судді Апеляційного суду Донецької області. З травня 2003 року по липень 2015 року позивач отримувала заробітну плату особисто через касу відділу планово-фінансової діяльності, обліку та звітності Апеляційного суду Донецької області (м. Донецьк). Відповідно до постанови Правління НБУ №466 від 06.08.2014 року враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей починаючи з 24.07.2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. У зв'язку з виниклою ситуацією у серпні 2014 року суддями та працівниками апарату суду, які отримували заробітну плату через касу, було відкрито карткові рахунки в ПАТ «Ощадбанк», ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», ПАТ «ВБР» у м. Донецьку, утому числі і судді Зінов'євій А.Г. Відповідач зазначає, що позивач отримувала в зазначеній фінансовій установі через касу заробітну плату за серпень-жовтень 2014 року. Відповідач зауважує, що згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтверджено находження виплат із заробітної плати за листопад на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 2752,98грн. Також, відповідач зазначає, що заробітна плата позивача за серпень-листопад 2014 року отримувалась нею через касу відділення ПАТ «ВБР» у м Донецьку без пред'явлення претензій. Вказує на те, що згідно платіжного доручення №674 від 03.12.2014 року частина заробітної плати позивача за листопад 2014 року у розмірі 2752,98грн. перерахована на зарплатний рахунок до ПАТ «ВБР» 05.12.2014 року, про що свідчить витяг з Реєстру перерахувань на особисті вклади за листопад 2014 року. Таким чином, вважає, що Апеляційним судом Донецької області були вжиті всі можливі заходи для отримання суддею Зінов'євою А.Г. заробітної плати за листопад 2014 року, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, відповідно до приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період в період з 05.05.2003 року по 23.11.2015 року перебувала на посаді судді Апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до постанови Верховної Ради України №788-VІІІ від 12.11.2015 року ОСОБА_1 звільнена у зв'язку з поданням заяви про відставку і наказом голови суду №389к від 23.11.2015 року відрахована зі штату суддів Апеляційного суду Донецької області.

Згідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Порядок призначення чи обрання суддею і умови забезпечення суддів визначаються виключно Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів», які передбачають особливості забезпечення функціонування судової влади.

Згідно до приписів ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом:

1) судді апеляційного суду - 1,1.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук з відповідної спеціальності у розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Таємно", - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що її суддівська винагорода у розмірі 2750грн. за період жовтень 2014 року була перерахована до Всеукраїнського банку розвитку, з яким, як зазначає позивач, вона у договірних відносинах не перебувала і своєї згоди на здійснення такої господарської операції не надавала.

З урахуванням доводів позовної заяви та заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що спору між сторонами стосовно суми суддівської винагороди, невиплаченої, на думку позивача, на її користь, немає. Тож, предметом розгляду даної справи є питання правомірності дій відповідача щодо перерахування вказаних коштів на розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Як вбачається з розрахункових листів ОСОБА_1 за 2014 рік, сума грошових коштів у розмірі 2752,98грн. є суддівською винагородою позивача за період листопад 2014 року.

Відповідно до платіжного доручення №674 від 03.12.2014 року та Реєстру перерахувань на особисті вклади за листопад 2014 року (додаток до платіжного доручення 674) Апеляційним судом Донецької області у складі суми у розмірі 15597,43грн. здійснено виплату заробітної плати за листопад 2014 року, в тому числі і судді Зінов'євій А.Г. Зазначений платіж проведений органом казначейської служби 05.12.2014 року.

Листом від 24.03.2016 року за №3608 ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на запит Апеляційного суду Донецької області надано відповідь, в якій зазначено, зокрема, що на ім'я ОСОБА_1, було відкрито відповідний рахунок для зарахування виплат із заробітної плати у сумі 2752,98грн. (рахунок НОМЕР_1). Також, повідомлено, що заяви про задоволення вимог кредиторів від ОСОБА_1 до ПАТ «ВБР» не надходило.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України, від 12.11.2003 року № 492, інструкція регулює правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні (далі - банки) поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах суб'єктам господарювання, фізичним особам, іноземним представництвам, нерезидентам-інвесторам, ініціативній групі з проведення всеукраїнського референдуму (далі - клієнти).

Згідно п. 1.8 цієї Інструкції банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Відповідно до п. 1.9 даної Інструкції договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис.

З аналізу наведених норм вбачається, що для відкриття рахунку в банківській установі обов'язковою умовою є укладення в письмовій формі договору банківського рахунку.

З наданої до суду довідки Апеляційного суду Донецької області вбачається, що згідно даних бухгалтерської програми судді Зінов'євій А.Г. було нараховано до виплати через ПАТ «ВБР» м. Донецьк суддівську винагороду за період серпень-жовтень 2014 року. Також відповідачем зазначено про неможливість надання доказів щодо згоди ОСОБА_1 на обслуговування у ПАТ «ВБР» м. Донецьк через залишення всієї фінансової документації в приміщеннях Апеляційного суду Донецької області, які у вересні 2014 року були захоплені незаконним збройним формуванням, та обмеження на сьогоднішній час доступу до них.

Згідно доповідної начальника планово-фінансової діяльності, обліку та звітності Апеляційного суду Донецької області у серпні-жовтні 2014 року виплата суддівської винагороди, зокрема, судді Зінов'євій А.Г. здійснювалась через касу відділення ПАТ «ВБР» у м. Донецьку.

Відповідачем до суду надано копії платіжних доручень від 21.08.2014 року №606, від 29.08.2014 року №623, від 04.11.2014 року №659 щодо перерахування Апеляційним судом Донецької області до ПАТ «ВБР» заробітної плати за серпень, жовтень 2014 року. Відповідно до Реєстру перерахувань на особисті вклади за жовтень 2014 року (додаток до платіжного доручення №659) ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у розмірі 16903,28грн. Згідно наявного в матеріалах справи розрахункового листа позивача зазначені кошти є сумою суддівської винагороди ОСОБА_1 за жовтень 2014 року.

В своїй позовній заяві позивач не вказує про недоотримання заробітної плати за період серпень, вересень 2014 року, тоді як вказані виплати згідно пояснень відповідача та наданих до суду документів здійснювались через відділення ПАТ «ВБР» у м. Донецьку.

Щодо перерахування грошових коштів у сумі 2752,98грн. на рахунок ОСОБА_1, відкритий у ПАТ «ВБР», відповідач зазначає, що зазначені обставини обумовлені зміною юридичної та фактичної адреси Апеляційного суду Донецької області у листопаді 2014 року та запровадженням надзвичайного режиму роботи банківської системи і призупиненням відповідно до постанови Правління НБУ №466 від 06.08.2014 року на території Донецької та Луганської областей починаючи з 24.07.2014 року здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

З огляду на викладене, враховуючи наявність відкритого у ПАТ «ВБР» рахунку на ім'я ОСОБА_1 та фактичне отримання суддівської винагороди за попередні періоди через касу відділення зазначеної банківської установи, суд вважає, що відповідачем вжиті всі необхідні заходи задля забезпечення своєчасної виплати заробітної плати ОСОБА_1 з дотриманням встановлених законодавством гарантій щодо таких виплат.

Разом з тим, суд враховує надані начальником планово-фінансової діяльності, обліку та звітності Апеляційного суду Донецької області в доповідній від 18.01.2017 року пояснення, в яких зазначено, що суддю Зінов'єву А.Г. у листопаді 2014 року проінформовано про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» та запропоновано останній приїхати на контрольовану українською владою територію для отримання частини заробітної плати за листопад 2014 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації в розмірі 8869,77грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАСУ судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Донецької області, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації в розмірі 8869,77грн., стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, - відмовити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 26 січня 2017 року.

Повний текст постанови складено 31 січня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.