Справа № 320/5929/16-а
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.01.2017
Справа № 320/5929/16-а
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого – судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі – Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі справу за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізькій області, за участю третьої особи: Мелітопольської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,
ПАТ «Українська залізниця» звернулося до суду з позовом, в якому просить зобов»язати Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі- УСЗН, відповідач) укласти договір про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні на 2016 рік з ПАТ «Українська залізниця»- в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».
В обґрунтування позову зазначено, що на УСЗН покладений обов'язок здійснювати компенсаційні виплати Позивачу за перевезення пільгових категорій громадян, як розпорядника бюджетних коштів.
Так, Позивачем, супровідним листом від 28 липня 2016 року за №ДН-3 04/775 на адресу УСЗН направлено проект договору про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні на 2016 рік, для розгляду та подальшого підписання зі сторони Відповідача.
Так, за розглядом проекту договору Відповідачем було повернуто проект договору супровідним листом від 12.08.2018 №2205/01-1-02, який отримано Позивачем 22.08.2016, про що свідчить вхідний штемпель Вх. №ДН-3/5208. Підставою для непідписання та повернення зазначеного договору, Відповідач зазначив, що Управління відшкодовує (компенсує) витрати, встановлені чинним законодавством, за рахунок субвенції з Державного бюджету, яку отримує на свій рахунок. Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» витрати на оплату субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг, в тому числі компенсації втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспортних засобів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального для фізичних осіб та компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, а також на погашення заборгованості за минулий рік не передбачені. У місцевому бюджеті на 2016 рік також не передбачені кошти на компенсацію послуг по перевезенню окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом. Також, Відповідач зазначає, що пільги щодо проїзду залізничним транспортом передбачені у Законах України. Отже, для надання залізницею вищезазначених послуг, укладання договору з управлінням немає потреби.
Відповідно до статей 89,102 Бюджетного кодексу України компенсаційні виплати за пільговий проїзд мокремих категорій громадян віднесено до видатків, що здійснюються з бюджетів міст обласного значення, районних бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.
Пунктом 3 статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків із місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
Тобто, у мовах розширення децентралізації влади та повноважень органів місцевого самоврядування, саме місцеві органи виконавчої влади можуть оперативно впливати на зміну ситуації на місцях щодо реалізації пільгових перевезень і самостійно визначати їхні обсяги та відповідно до ст. 91 Бюджетного кодексу України передбачати видатки, забезпечуючи при цьому контроль за ефективним і цільовим використанням бюджетних коштів.
Залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів. Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року № 1359 "Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян".
Пунктом 2 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 1359 встановлено, що до пільгових перевезень залізничним транспортом належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян із знижкою, встановленою законодавством.
Пунктами 3-5,7 вказаного порядку встановлено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки); сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг; інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.
Згідно з пунктом 9 Порядку, на підставі місячної станційної звітності залізниці складають форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевий бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органом виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.
Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку залізниці не пізніше ніж 15-го числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми: головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.
З врахуванням вищевикладеного вважає, що Відповідачем безпідставно було повернуто проект договору про компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом у приміському сполученні на 2016 рік та є всі підстави для його укладання, що забезпечить стабільну та безпечну роботу залізничного транспорту у розрізі приміських перевезень та забезпечить соціально незахищеним верствам населення їх права на пільговий проїзд та зниження соціальної напруги.
Представник позивач в судове засідання 18.01.2017 року не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. В судовому засіданні 10 жовтня 2017 року представник підтримав позовну заяву за обставинами, викладеними в позові.
Представник відповідача в судове засідання 18.01.2017 року не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності з урахуванням заперечень, поданих раніше. В судовому засіданні 10 жовтня 2017 року представник заперечив проти задоволення позову. Вказав, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (ст. 3, додаток 7) витрати на оплату субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв’язку, інших передбачених законодавством пільг, в тому числі компенсації втрати частини доходів у зв’язку з відміною податку з власників транспортних засобів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального для фізичних осіб та компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян, а також на погашення заборгованості за минулий рік не передбачені.
Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом Мелітопольської міської ради Запорізької області та утримується за рахунок коштів місцевого бюджету. Управління є не прибутковою організацією. Свого джерела доходу не має. Отже брати на себе зобов’язання з відшкодування (компенсування) витрат за пільговий проїзд окремих категорій громадян у приміському сполученні, які мають відповідні пільги, не маючи джерела доходу, не може.
Управління відшкодовує (компенсує) витрати, встановлені чинним законодавством, за рахунок субвенції з Державного бюджету, яку отримує на свій рахунок. Але субвенції на відшкодування витрат за пільговий проїзд залізничним транспортом у 2016 році Державою не передбачені.
У місцевому бюджеті на 2016 рік також не передбачені кошти на компенсацію послуг по перевезенню окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом.
Таким чином в управління немає законних підстав та фінансового забезпечення для укладання Договорів на компенсацію послуг по перевезенню окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом.
Представник третьої особи в судове засідання 18.01.2017 року не з»явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності з урахуванням заперечень, поданих раніше. В судовому засіданні 10 жовтня 2017 року представник заперечив проти задоволення позову. Вказав, що оскільки у відповідача відсутня компетенція на укладення договору (оскільки відсутнє бюджетне зобов»язання), а владні повноваження відповідача у даному випадку розуміються лише у частині здійснення заходів із забезпечення видатків з місцевого бюджету, встановлених відповідним бюджетним призначенням (асигнуванням), то підстави для задоволення позову відсутні.
В силу ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання 18 січня 2017 року звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи надані раніше пояснення сторін, суд прийшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за наступними підставами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Пунктами 2, 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.
Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.
Згідно з п. 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).
Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (п. 6 Порядку).
Відповідно до пункту 8 Порядку отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.
Відповідно до приписів статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.
Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати на пільговий проїзд окремих громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій.
Як вбачається з матеріалів справи, в примірниках договору, які були надані позивачем до управління (п.п. 1.1. розділу 1 «Предмет договору»), зазначено, що предметом договору є надання послуг з перевезення окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд. Але пільги щодо проїзду залізничним транспортом передбачені у Законах України. Отже, для надання Позивачем вищезазначених послуг, укладання договору з управлінням немає потреби.
Відшкодування витрат за пільговий проїзд залізничним транспортом, то воно здійснюються в межах Закону України про Державний бюджет України на поточний рік, відповідно до Бюджетного кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 “Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету” та від 16.12.2009 №1359 “Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян”.
Управління відшкодовує (компенсує) витрати, встановлені чинним законодавством, за рахунок субвенції з Державного бюджету, яку отримує на свій рахунок. Але субвенції на відшкодування витрат за пільговий проїзд залізничним транспортом у 2016 році Державою не передбачені.
У місцевому бюджеті на 2016 рік також не передбачені кошти на компенсацію послуг по перевезенню окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, що визнається сторонами.
Таким чином управління не має законних підстав та фінансового забезпечення для укладання Договорів на компенсацію послуг по перевезенню окремих категорій громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 161-163 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Придніпровська залізниця” до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізькій області, за участю третьої особи: Мелітопольської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: Ю.В. Ковальова