Справа № 813/144/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року справа № 813/144/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Телиця О.В.

за участю :

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

19 листопада 2014 року ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області з письмовою заявою, де просив в актовому записі про народження дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за № 11 складеного 29 липня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, в графі 16 внести зміни громадянства батька з «Громадянин України» на «Громадянин Російської Федерації». Однак відповідач, розглянувши дану заяву відмовив у внесенні змін до актового запису про народження № 11, складеного 29 липня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що підстав для внесення змін до актового запису про народження № 11 від 29 липня 2003 року складеного Старосамбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає оскільки при державній реєстрації народження дитини у графі 17 відомостей про батька вказано, що місце проживання батька - місто Добромиль, Старосамбірський район Львівська область. Згідно ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235- ІІІ із змінами, вбачається, що батько на момент народження дитини проживав на території України.

Представник відповідача явки повноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо та об'єктивно дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 09 червня 1990 року, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 у виконкомі Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 15 від 09 червня 1990 року та підтверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюбу виконкомом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області від 09 червня 1990 року НОМЕР_1.

Від спільного подружнього життя у них є дві дочки та син, а саме ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дружина позивача ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 45 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконкомом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області від 14 березня 2005 року НОМЕР_2.

У свідоцтві про народження дочки позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 виданого відділом РАГСУ Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області від 29 липня 2003 року НОМЕР_3 у графі батько - ОСОБА_2 у рядку громадянство вказано «Громадянин України».

Позивач звернувся до відповідача - Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області з письмовою заявою, де просив в актовому записі про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за № 11 складеного 29 липня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, в графі 16 внести зміни громадянства батька з «Громадянин України» на «Громадянин Російської Федерації».

Старосамбірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області у висновку за № 99/02.2-06-42 позивачу надав роз'яснення законодавства та відмовив у внесенні змін до актового запису.

Позивач не погодився із таким рішення відповідача та звернувся до суду в вказаними позовними вимогами.

Спірні правовідносини у даній справі, а саме правове регулювання відносин, пов'язаних з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначається Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та іншими нормативно - правовими актами.

Так, у відповідності до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації, відповідно до вказаного Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно з п. п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.1 вищевказаних Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Відповідно до п. п. 1.5. вказаних Правил, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному вказаними Правилами.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно п. 2.7 Правил, на підтвердження достовірності наданих заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Суд зазначає, що згідно статті 3 Закону України «Про громадянство України» зазначено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом

із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України.

Представник позивача, при обґрунтуванні позовних вимог, зазначив, що при складенні актового запису про народження дочки - ОСОБА_3 - виданого відділом РАГСу Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області від 29 липня 2003 року НОМЕР_3 у графі батько - ОСОБА_2 у рядку громадянство вказано - «Громадянин України», оскільки ОСОБА_2 ніколи не був громадянином України.

Крім того, представник позивача вказує на те, що дочці позивача ОСОБА_3 необхідно виготовити паспорт громадянина України, оскільки у її свідоцтві про народження допущена помилка в графі національність батька «Громадянин України», а тому Старосамбірський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області не в змозі видати паспорт громадянина України.

Згідно копії трудової книжки позивача НОМЕР_4від 23.08.1979 року вбачається, що позивач працював на території Російської Федерації у районі Крайньої Півночі Ямало - Ненецького національного округу УПТК тресту «Уренгойгазжилбуд», де 15.10.1982 року був прийнятий вантажником по 2-розряду, 01.12.1982 року присвоєна кваліфікація стропольщика 2 розряду. 05.02.1983 року звільнений з даної посади за власним бажанням. В подальшому 13.02.1983 року був прийнятий на посаду стропольщика третього розряду в прокатно - ремонтний цех труб і трубопроводів по вахтово - експедиційному методу праці, де 26.04.1984 року був переведений стропольщиком третього розряду на центральний склад. У зв'язку з структурними змінами експедиція глибокого буріння в місті Новий Уренгой Крестищенського УБР включено в склад Красноградського управління бурових робіт з 01 січня 1985 року. 01.10.1987 року переведений вантажником з посвідченням стропольщика цієї ж ділянки, 01.03.1989 року переведений вантажником в групу по забезпеченню свердловин. Згідно наказу РАО Газпром № 49 від 18.11.1994 року БП «Приполярбургаз» в місті Новий Уренгой реорганізовано в управління розвідувального буріння БП Тюменьбургаз в місті Новий Уренгой. 24 лютого 1995 року був звільнений у відповідності ст.5 Указу Президента Російської Федерації № 2146 від 16.12.1993 року «Про відповідальність і використання в Російській Федерації іноземної робочої сили». 16.05.1995 року прийнятий транспортним працівником на ділянку № 1 тимчасово, де 18.09.1995 року звільнений по закінченню терміну тимчасової роботи. 01.01.1996 року був прийнятий стропольщиком на ділянку Нартово в управління технічного обслуговування і комплектації вахтово-експедиційним методом праці із міста Бєлгорода Російської Федерації. 01.03.2003 року переведений вантажником ділянки Новий Уренгой вахтово - експедиційним методом. 16.05.2005 року переведений стропольщиком 4-розряду Цеху навантажувально - розвантажувальних робіт вахтово - експедиційним методом праці. 01.12.2013 року переведений водієм навантажувача 5-розряду Цеху навантажувально - розвантажувальних робіт, вахтовим методом праці, де 15.10.2015 року переведений водієм навантажувача 5 розряду на ділянку навантажувально - розвантажувальних робіт бази виробничого обслуговування вахтовим методом праці.

Станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року позивач мав паспорт громадянина СРСР і станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року проживав та працював на території Російської Федерації, відмітки у паспорті громадянина СРСР не мав про те, що позивач громадянин України і громадянином України не являвся.

Як вбачається з матеріалів справи, у паспорті громадянина Російської Федерації НОМЕР_5 виданого на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 проставлений штамп про те, що позивач зареєстрований у АДРЕСА_1 із 17 вересня 1997 року.

Відповідно до довідки виданої ГУ МВС Російської Федерації по Ростовській області від 23.12.2016 року № 15/6105 зазначено, що позиач дійсно документувався паспортами Російської Федерації НОМЕР_6 від 22.02.2002 року та НОМЕР_7 від 28.04.1998 року виданих Білокалитвинським ОВС Ростовської області Російської Федерації.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що в матеріалах справи наявні достатні докази, які вказують на те, що станом на момент народження ОСОБА_3 у батька ОСОБА_2 не було українського громадянства.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю та зобов'язати Старосамбіський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису № 11 від 29 липня 2003 року про народження ОСОБА_3 щодо громадянства батька - ОСОБА_2, змінивши його на «громадянина Російської Федерації».

Відповідно до встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Старосамбіський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису № 11 від 29 липня 2003 року про народження ОСОБА_3 щодо громадянства батька - ОСОБА_2, змінивши його на «громадянина Російської Федерації».

Стягнути з Старосамбіського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640 грн. (шістсот сорок).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 31 січня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.