Справа № 711/7428/16-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/7428/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Дунаєв С.О. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Губська О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову УПФУ в м. Черкасах щодо перерахунку його пенсії з урахуванням складових його заробітної плати, які зазначені в графі «інші виплати» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з дати призначення та виплатити позивачеві суми різниці без обмеження її максимального розміру та без зміни визначення індексації пенсії в результаті перерахунку;

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні обчислення розміру пенсії ОСОБА_3 із заробітної плати з врахуванням інших виплат. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_3 розмірі 80% від заробітної плати, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії, із включенням до складу заробітної плати додатково інших виплат - допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати - зазначених у довідці про складові заробітної плати від 06.07.2016 року №60, виданої департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, починаючи з 01 липня 2016 року з урахуванням проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що на даний час відсутнє не тільки право та підстави для перерахунку пенсії, а також форма довідки, яка необхідна для проведення перерахунку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 1832.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не переглядає постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні адміністративного позову, оскільки позивачем у цій частині судове рішення не оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності.

З 09.12.2011 позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Розрахунок пенсії проведено із заробітної плати, розмір якої обчислювався без врахування значень в графі «інші виплати», що міститься в довідці про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 14.02.2011р. №5-1, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір призначеної пенсії складає 80% від суми заробітної плати державного службовця.

15.07.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про розрахунок його пенсії з заробітної плати до складу якої врахувати ще й інші виплати, відповідно до довідки департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 06.07.2016 /а.с.16/. У даній довідці, крім окладу, доплат, надбавок і премій, зазначені «інші виплати» з листопада 2009 року по жовтень 2011 року включно, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування /а.с.19/.

Листом відповідача від 17.08.2016 за вих.№12664/02 позивачеві відмовлено у включенні до заробітної плати для обчислення пенсії інших виплат /а.с.17-18/.

Вважаючи, що відповідач порушує право на отримання пенсії, обчислюваної відповідно до діючого законодавства, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що інші виплати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, мають враховуватись при обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції правильним, виходячи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закон України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції, аналізуючи положення статті 37 Закону України «Про державну службу», статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дійшла висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, компенсація за невикористану відпустку включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

В матеріалах справи наявна копія довідки №60 департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 06.07.2016, з якої вбачається, що позивач в період з листопада 2009 по жовтень 2011 отримував «інші виплати» на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії та в разі зміни посадових окладів, а не у випадку, коли здійснюється перерахунок у зв'язку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивача сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати є протиправними.

Правильним є висновок суду першої інстанції і щодо дати проведення перерахунку.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183-3, 197, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до п. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.