Справа № 2а-5808/10/2570
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5808/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2010 р. м. Чернігів
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Д`якова В.І.,
при секретарі - Дурицькій К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
18.11.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 та просить визнати неправомірною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в частині не вирішення питання, щодо надання ОСОБА_1 копії його облікової справи по перебуванню на обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати позивачу, завірену належним чином, копію його облікової справи по перебуванню на обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.08.2010 р. позивач звернувся з заявою до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням надати йому завірену належним чином копію облікової справи ОСОБА_1 щодо перебування його на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, але до цього часу копію облікової справи по перебуванню позивача на обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов йому не надано. Таким чином, вважає, що відповідач порушив ст.40 Конституції України, ст.20 Закону України Про звернення громадян та ст.119 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.
Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 до суду не з`явився. Представник військової частини НОМЕР_1 пояснила, що на підставі наказу Міністра оборони України від 10.09.2010 р. №947 ОСОБА_2 звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» частини сьомої (за станом здоров`я) та з 30 вересня 2010 року виключено зі списків особового складу частини.
Представник військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила, що заява позивача від 20.08.2010 р. була отримана та зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів військової частини НОМЕР_1 по номенклатурі 2010 року та в журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян військової частини НОМЕР_1 . Зазначена заява була опрацьована та надана відповідь позивачу, яка зареєстрована а журналі реєстрації вихідних документів військової частини по номенклатурі 2010 року. Що ж до самої облікової справи по перебуванню позивача на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, то вона була досліджена Чернігівським окружним адміністративним судом по справі № 2а-11147/09/2570, де зазначено, що згідно Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України № 20 від 03.02.1995 р. та Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень від 06.10.2006 р. № 577 військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційній частині району до отримання жилого приміщення. Чернігівським окружним адміністративним судом було встановлено, що ОСОБА_1 не був взятий на квартирний облік житловою комісією військової частини НОМЕР_1 належним чином і не перебував на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку з тим що рапорт був оформлений неналежним чином. У зв`язку з чим рапорт позивача не був прийнятий до уваги житловою комісією військової частини НОМЕР_1 при прийомі-передачі справ та посад голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 і як наслідок на позивача не було оформлено належним чином облікову справу. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
20.08.2010 р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив надати на його ім`я за адресою місця перебування завірену належним чином копію його облікової справи про перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Заява ОСОБА_1 була зареєстрована 06.09.2010 року в Журналі реєстрації вхідних документів військової частини НОМЕР_1 за № 736 та в Журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач надав суду копію листа від 30.09.2010 р., яким ОСОБА_1 було надано відповідь на заяву від 20.08.2010р., в якому зазначено, що окремі документи, які знаходились у військовій частині НОМЕР_1 , а саме рапорт адресований начальнику СПБ Північного округу про зачислення ОСОБА_1 на квартирний облік, довідки про склад сім`ї та прописку про те чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи та інші довідки були направлені до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова на виконання директиви Міністра оборони України від 10.03.2005 року № Д14 Про передчасне здійснення перевірки ведення квартирного обліку у Збройних Силах України. На даний час у військовій частині НОМЕР_1 вищевказані документи відсутні.
Проте, відповідач не надав належних доказів відправлення позивачу зазначеного листа та доказів направлення вищезазначених документів до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова.
Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно ст. 1 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України Про звернення громадян заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 15 Закону України Про звернення громадян органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно ст. 20 Закону України Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Згідно ст.119 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі пропозиції, заяви чи скарги розглядаються і вирішуються у строк не більше одного місяця з часу їх отримання, а ті, що не потребують додаткового вивчення й перевірки, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів з часу їх надходження. Якщо у місячний строк вирішити порушені у зверненні питання неможливо, командир встановлює новий строк, про що сповіщається військовослужбовець, який подав звернення. При цьому загальний строк розгляду пропозиції, заяви чи скарги не може перевищувати сорока п`яти днів.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Всупереч зазначеній нормі відповідач не надав суду жодних доказів направлення відповіді на заяву позивача від 20.08.2010 року, тобто командир військової частини НОМЕР_1 не довів до відома позивача про рішення, яке було прийнято за результатами розгляду його заяви від 20.08.2010 року, чим порушено вимоги Закону України Про звернення громадян.
Що стосується посилань відповідача на те, що окремі документи облікової справи позивача, були направлені до квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова та на даний час у військовій частині НОМЕР_1 вони відсутні, то відповідач не надав суду жодних доказів, в обґрунтування своїх слів.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими.
Керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити
Визнати неправомірною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не вирішення питання, щодо надання ОСОБА_1 копії його облікової справи по перебуванню на обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 , завірену належним чином, копію його облікової справи по перебуванню на обліку громадян які потребують поліпшення житлових умов.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д`яков В.І.