Справа № 803/54/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Справа № 803/54/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області) про визнання незаконним та скасування наказу від 16 вересня 2016 року №746/в, в частині оголошення догани.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 1 наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП у Волинській області від 16 вересня 2016 року №7446/6 «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», за порушення вимог пунктів 2.1 та 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчому слідчого відділення Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області) капітану поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

Позивач вважає оскаржуваний наказ в частині оголошення йому догани незаконним, оскільки відповідачем порушений строк та порядок застосування дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача в поданих суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 27 січня 2017 року №178/26/01-2017 пред'явлені позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що законність наказу від 16 вересня 2016 року №746/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», зокрема, в частині оголошення ОСОБА_1 догани, доведена матеріалами службового розслідування та вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства. Просила в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених з позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідач в судовому засіданні позову не визнала з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 18 травня 2016 року працює на посаді слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області.

Наказом тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП у Волинській області від 16 вересня 2016 року №746/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», за порушення вимог пунктів 2.1 та 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчому СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення став лист Ковельської місцевої прокуратури від 8 липня 2016 року за №35-2070вих-16 «Про проведення перевірки та усунення порушень Кримінального процесуального кодексу України».

На виконання листа Ковельської місцевої прокуратури від 8 липня 2016 року за №35-2070вих-16 наказом тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП у Волинській області від 6 вересня 2016 року №1005 призначено службове розслідування.

З матеріалів службового розслідування встановлено, що в порушення вимог пунктів 2.1 та 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000353 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, не відображено в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 19 січня 2016 року.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено законом «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»» від 23 грудня 2015 року №901-VIII, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Разом з тим, як передбачено статтею 16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна норма закріплена в Кодексі законів про працю України. Зокрема, згідно із частиною другою статті 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Оскільки відповідач застосував до позивача дисциплінарне стягнення з пропущенням шестимісячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбаченого статтею 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та частиною другою статті 148 Кодексу законів про працю України, тому суд дійшов висновку, що наказ від 16 вересня 2016 року №746/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», в частині оголошення ОСОБА_1 догани, є протиправним і підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності прийняття наказу від 16 вересня 2016 року №746/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності», в частині оголошення позивачу догани.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області від 16 вересня 2016 року за №746/в.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 06 лютого 2017 року.