Справа № 805/348/17-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р. Справа №805/348/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Кірієнко В.О.,

при секретарі Шерстюк Н.А.,

за участю сторін

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача не зявився,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 заявлено позов до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1 Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про нарахування штрафу у розмірі 12144 грн.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1 про нарахування штрафу у розмірі 12144 грн. за затримку на 28 календарних днів сплати грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування є неправомірним та таким що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що фактично затримки зі сплати вказаного податку не було. Зазначає, що сума податку була сплачена своєчасно, але помилково зарахована на рахунок на який сплачується єдиний соціальний внесок. Вважає, що саме відповідач завчасно не повідомив позивача про сплату коштів з податку на доходи фізичних осіб на невірний рахунок, що призвело до негативних наслідків для позивача.

Відповідач у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечує, вважає що податкове повідомлення-рішення 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1 прийняте відповідно до норм діючого законодавства. Зазначає, що кошти у сумі 132134 грн., які були перераховані позивачем на розрахунковий рахунок зі сплати єдиного соціального внеску були повернуті позивачу на його рахунок за його заявою. Проте кошти, які сплачені позивачем на вірний розрахунковий рахунок зі сплати податку з доходу фізичних осіб були сплачені із затримкою, про що був складений акт від 15 серпня 2016 року № 360/05-06/НОМЕР_2 та на підставі акту прийняте податкове повідомлення-рішення від 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1, яким до позивача застосована штрафна санкція у розмірі 12144 грн. за період з 31 липня 2015 року по 28 серпня 2016 року.

Представник відповідача у судове засідання 1 лютого 2017 року не зявився, проте у письмових запереченнях просив розглянути справу без його участі, у звязку з відсутністю фінансування витрат на відрядження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 самозайнята особа-підприємець, зареєстрований за РНОКПП НОМЕР_2, перебуває на податковому обліку у Красноармійській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, як зазначає відповідач у письмових запереченнях та не заперечується сторонами, позивачем була подана декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік від 24 березня 2015 року № НОМЕР_3, в якій було задекларовано податку, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 132134 грн. 04 коп., граничний термін сплати 31 липня 2015 року. На дату подання декларації в інтегрованій картці платника податків рахувалась переплата у сумі 10693 грн. 99 коп.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що позивачем платіжними дорученнями від 26 червня 2015 року № 65 у сумі 50000 грн., від 28 травня 2015 року № 49 у сумі 32134 грн. 04 коп. та від 22 липня 2015 року № 73 у сумі 50000 грн. на розрахунковий рахунок зі сплати єдиного соціального внеску були зараховані дані суми. Позивач у графі «призначення платежу» зазначив «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за 2014 рік».

24 липня 2015 року позивач звернувся до податкового органу із заявою про повернення помилково сплачених коштів у сумі 132134 грн. 04 коп.

Відповідно до частини 13 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з нормами пунктів 2, 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI із страховими коштами, акумульованими на рахунках органів доходів і зборів , здійснюються такі операції: повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум, повернення безпідставно стягнених сум єдиного внеску.

Так, відповідно до зазначених норм, 27 липня 2015 року за № 245-е податковим органом був складений висновок про те, що станом на 27 липня 2015 року за позивачем обліковується помилково сплачені кошти у сумі 132134 грн. 04 коп. Також зазначено, що дана сума підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника.

Позивачем не заперечується, що сума у розмірі 132134 грн. 04 коп. податковим органом була повернута у вересні 2015 року.

Судом також встановлено, що позивачем платіжними дорученнями від 27 серпня 2015 року № 88, від 28 серпня 2015 року № 93 та від 20 серпня 2015 року № 87 були перераховані кошти у сумі 50000 грн., 39306 грн. 01 коп. та 32134 грн. 04 коп. відповідно на сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2014 рік.

15 серпня 2016 року на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 76, пункту 46.1 статті 46, пункту 49.1 статті 49, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 126.1 статті 126, пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України податковим органом була проведена камеральна перевірка інтегрованої картки платника податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування фізичної особи, яка здійснює приватну нотаріальну діяльність, ОСОБА_2 за 2014 рік, за результатами якої був складений акт від 15 серпня 2016 року № 360/05-06/НОМЕР_2.

Перевіркою було встановлено порушення пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна сплата позивачем платежу згідно наданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік від 24 березня 2015 року № НОМЕР_3. Загальна кількість днів затримки сплати складає 28 днів.

Відповідно до акту перевірки від 15 серпня 2016 року, податковим органом 8 вересня 2016 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 12144 грн. за затримку на 28 календарних днів сплати грошового зобовязання у сумі 121440 грн. 05 коп.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідно до пункту 126.2 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд не приймає посилання позивача на те, що сума податку з доходу фізичних осіб у розмірі 121440 грн. 05 коп. була сплачена своєчасно з огляду на наступне.

Як вже зазначалось судом вище, позивачем до податкового органу була подана декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік з терміном сплати 31 липня 2015 року. Фактично позивачем були зараховані суми податку з доходу фізичних осіб 20 серпня, 27 серпня та 28 серпня 2015 року відповідно до платіжних доручень, наявних в матеріалах справи. Отже позивач дійсно порушив граничний строк сплати даного податку відповідно до норм податкового законодавства України, за що податковим органом були до позивача правомірно були застосовані штрафні санкції.

Щодо посилання позивача на те, що саме відповідач завчасно не повідомив позивача про сплату коштів з податку на доходи фізичних осіб на невірний розрахунковий рахунок, що призвело до негативних наслідків для позивача суд зазначає наступне.

Основини завданнями податкового органу є реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Суд зазначає, що до повноважень податкового органу не відноситься контроль за правильністю заповнення платниками податків платіжних доручень про сплату відповідних податків та зборів на відповідні розрахункові рахунки. Перед сплатою податку платник має сам пересвідчитись чи відповідають зазначені реквізити для перерахування відповідного платежу їх призначенню. Отже, суд вважає, що дії податкового органу в цій частині в повній мірі відповідають вимогам діючого законодавства України. Крім того, податковим органом за заявою позивача були повернуті помилково сплачені позивачем кошти на рахунок зі сплати єдиного соціального внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення від 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1 прийняте відповідно до норм діючого законодавства та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У вимогах позовної заяви ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 8 вересня 2016 року № НОМЕР_1 - відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 01.02.2017 року.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06.02.2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Суддя Кірієнко В.О.