Справа № 712/14564/16-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/155/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови зарахування роботи до страхового стажу в подвійному розмірі протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови зарахування роботи до страхового стажу в подвійному розмірі протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він працював в період з 22 липня 1980 року (наказ № 122-к від 22.07.1980 року) по 15 травня 1984 року (наказ № 40 від 10.05.1984 року) лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3 (тепер - Комунальний заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради), а також надавав ургентну допомогу хворим з гострою коронарною недостатністю. Працював в блоці інтенсивної терапії. Повна назва відділення: кардіологічне на 60 ліжок, зокрема, 30 ліжок кардіологічних, 30 ліжок для хворих на інфаркт міокарду, у тому числі 6 ліжок для палат інтенсивної терапії.

З 24 липня 1986 року (наказ № 56-к від 24.07.86 року) по 14 березня 1995 року (наказ № 19-к від 09.03.1995 року) працював лікарем анестезіологом-реаніматологом 1-го кардіологічного відділення того ж медичного закладу, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

Працюючи з 24.07.1986 року по 14.03.1995 року лікарем - анестезіологом-реаніматологом він виконував обов'язки лікаря по цій спеціальності: надавав ургентну допомогу, лікував хворих з інфарктом міокарда, з кардіогенним шоком, фатальними порушеннями ритму. Проводив реанімацію помираючих хворих в повному обсязі. В обов'язки лікаря входила також дача наркозу для проведення таких маніпуляцій, як електроімпульсна терапія, проведення знеболювання при рецидивуючих больових формах інфаркту міокарда з використанням наркотичних засобів, інгаляційних наркотиків (закис азоту). Дані обставини підтверджуються довідкою КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради № 3301 від 12.12.2016 року, наказами про встановлення надбавки до заробітної плати в розмірі 15 %, додаткові щорічні відпустки в розмірі 11 днів , історіями хвороби хворих та інш.

У відповідності до Закону України від 10.07.2003 року № 1110-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення», він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про зарахування роботи лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3 з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та лікарем-анестезіологом-реаніматологом з 24.07.1986 року по 14.03.1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі.

19.12.2016 року за № 1044/с 10 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області відмовило йому у задоволенні заяви мотивуючи тим, що не передбачено законом зарахування роботи в зазначених відділеннях до стажу в подвійному розмірі. Крім того, згідно штатного розпису в кардіологічному відділенні Третьої міської лікарні відсутні відомості про наявність в кардіологічному відділенні ліжок для реанімації хворих інфарктом міокарда відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я № 605 від 19.08.1969 року.

Вважає рішення відповідача про зарахування його трудового стажу за періоди з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року в одинарному розмірі є протиправним.

Просить суд визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про зарахування ОСОБА_1 трудового стажу за періоди з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі - протиправною. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи період роботи з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі, відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та нарахувати і виплатити пенсію у відповідності до зарахованого стажу в подвійному розмірі, починаючи з 19 жовтня 2016 року.

Відповідачем не подано до суду заперечення у строк, передбачений ч. 5 ст. 183-2 КАС.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в період з 22 липня 1980 року (наказ № 122-к від 22.07.1980 року) по 15 травня 1984 року (наказ № 40 від 10.05.1984 року) лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3, а також надавав ургентну допомогу хворим з гострою коронарною недостатністю. Працював в блоці інтенсивної терапії. Повна назва відділення: кардіологічне на 60 ліжок, зокрема, 30 ліжок кардіологічних, 30 ліжок для хворих на інфаркт міокарду, у тому числі 6 ліжок для палат інтенсивної терапії.

З 24 липня 1986 року (наказ № 56-к від 24.07.86 року) по 14 березня 1995 року (наказ № 19-к від 09.03.1995 року) працював лікарем анестезіологом-реаніматологом 1-го кардіологічного відділення того ж медичного закладу, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1

Працюючи з 24.07.1986 року по 14.03.1995 року лікарем - анестезіологом-реаніматологом позивач виконував обов'язки лікаря по цій спеціальності: надавав ургентну допомогу, лікував хворих з інфарктом міокарда, з кардіогенним шоком, фатальними порушеннями ритму. Проводив реанімацію помираючих хворих в повному обсязі. В обов'язки лікаря входила також дача наркозу для проведення таких маніпуляцій, як електроімпульсна терапія, проведення знеболювання при рецидивуючих больових формах інфаркту міокарда з використанням наркотичних засобів, інгаляційних наркотиків (закис азоту). Дані обставини підтверджуються довідкою КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради № 3301 від 12.12.2016 року, наказами про встановлення надбавки до заробітної плати в розмірі 15 %, додаткові щорічні відпустки в розмірі 11 днів, історіями хвороби хворих та інш.

Черкаська міська лікарня № 3 перейменована в Третю Черкаську міську лікарню швидкої допомоги з 01.01.2008 року згідно з рішенням Черкаської міської ради від 13.12.2007 року № 4-150 «Про реорганізацію системи надання швидкої та невідкладної медичної допомоги в м. Черкаси».

Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги перейменована в Комунальний заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради» з 01.01.2013 року згідно рішення Черкаської міської ради від 13.12.2012 року № 3-1419.

У відповідності до Закону України від 10.07.2003 року № 1110-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про зарахування роботи лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3 з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та лікарем-анестезіологом-реаніматологом з 24.07.1986 року по 14.03.1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі.

19.12.2016 року за № 1044/с 10 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області відмовило позивачу у задоволенні заяви мотивуючи тим, що не передбачено законом зарахування роботи в зазначених відділеннях до стажу в подвійному розмірі. Крім того, згідно штатного розпису в кардіологічному відділенні Третьої міської лікарні відсутні відомості про наявність в кардіологічному відділенні ліжок для реанімації хворих інфарктом міокарда відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я № 605 від 19.08.1969 року.

Суд вважає рішення відповідача про перерахунок трудового стажу позивача в одинарному розмірі є протиправним, оскільки у роз'яснювальному листі до Пенсійного фонду України заступника міністра охорони здоров'я Ю.О.Гайдаєва за № 10.01.09/2209 від 08.12.2006 року вказано, що до відділень реанімації, робота, в яких відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, у т.ч. відносяться:

- відділення (групи) анестезіології-реанімації, що створювалися у лікарнях, які мали до 80 % ліжок хірургічного профілю. В закладах, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75, центральні «районні лікарні, онкологічні лікарні та диспансери з числом хірургічних ліжок 50), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів-анестезіологів-реаніматологів та медичних сестер-анестезистів (Наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 № 605 «Про поліпшення анестезіологічно-реанімаційної служби в державі», п. З роз'яснювального листа;

- відділення реанімації і інтенсивної терапії - створювалися в лікарнях, де зосереджена екстрена медична допомога у випадках гострих станів ( кардіологія-інфаркти, неврологія-інсульти, токсикологія та гострі отруєння тощо). При кількості посад лікарів-анестезіологів менше 3, замість вказаних відділень організовувалися групи анестезіології-реанімації (Наказ МОЗ СРСР від 29.12.1975 року № 1188 «Про подальше удосконалення реанімаційної допомоги населенню»), п. 4 роз'яснювального листа;

- анестезіологічне відділення або відділення анестезіології ( без ліжок для інтенсивної терапії), що організовуються у лікувально-профілактичних закладах, в яких за штатними нормативами передбачено більше 4 посад лікарів-анестезіологів з відповідною кількістю посад медичних сестер-анестезистів - п.6 роз'яснювального листа; Наказ МОЗ України від 08.10.1997 року № 303 « Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України»;

- анестезіологічне відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії у лікувально-профілактичних закладах з високою хірургічною активністю та значною кількістю хворих, які потребують проведення інтенсивної терапії - п. 7 роз'яснювального листа; Наказ МОЗ України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України»;

- вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії, що створюються у лікарнях, де зосереджені хворі з однотипною (близькою за єтіопавтогенезом) гострою патологією - це інфекційні лікарні, відділення для новонароджених у пологових будинках, токсикологічні відділення, відділення з гострою коронарною недостатністю, кардіологічні, психоневрологічні, ендокринні та інші диспансери, відділення, в яких для лікування хворих застосовуються методи екстракорпоральної детоксикації п. 10 роз'яснювального листа, Наказ МОЗ України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України».

Згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 62 названого Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів в трудовій книжці позивача в період з 22 липня 1980 року (наказ № 122-к від 22.07.1980 року) по 15 травня 1984 року (наказ № 40 від 10.05.1984 року) він працював лікарем кардіологом кардіологічного відділення для хворих інфарктом міокарда Черкаської міської лікарні № 3

Повна назва відділення: кардіологічне на 60 ліжок, зокрема, 30 ліжок кардіологічних, 30 ліжок для хворих на інфаркт міокарду, у тому числі 6 ліжок для палат інтенсивної терапії., що підтверджується також довідкою КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР» від 12.12.2016 року № 3301.

З 24 липня 1986 року (наказ № 56-к від 24.07.86 року) по 14 березня 1995 року (наказ № 19-к від 09.03.1995 року) позивач працював лікарем анестезіологом-реаніматологом 1-го кардіологічного відділення того ж медичного закладу, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

Посилається відповідача в листі-відповіді на відсутність відомостей про наявність в кардіологічному відділенні ліжок для реанімації хворих інфарктом міокарда є помилковим, оскільки згідно п. 51 Положення про спеціалізоване кардіологічне відділення для хворих інфарктом міокарда з блоком інтенсивної терапії і реанімації (Додаток 3 до наказу МОЗ України № 206 від 30.12.1992) відділення повинно мати спеціально обладнаний блок інтенсивної терапії і реанімації.

За правилами частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли встановлено факт роботи на посаді, яка дає право на зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, до стягнення з відповідачаза рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає сплачений останнім судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України рішення суду у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 99, 158-163, 167, 171, 186, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови зарахування роботи до страхового стажу в подвійному розмірі протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про зарахування ОСОБА_1 трудового стажу за періоди з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи період роботи з 22 липня 1980 року по 15 травня 1984 року та з 24 липня 1986 року по 14 березня 1995 року до страхового стажу в подвійному розмірі, відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та нарахувати і виплатити пенсію у відповідності до зарахованого стажу в подвійному розмірі, починаючи з 19 жовтня 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду в частині перерахування і виплати перерахованого розміру пенсії у межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови, в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: