Справа № 752/2263/16-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/2263/16-а
Провадження № 2-а/752/247/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визначення суб»єкта владних повноважень, який повинен привести довідку районної державної адміністрації м.Києва № 542 від 05.06.2000 р. до вимог ст..17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а саме: визначити державний соціальний стандарт (критерій) «Мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв, які містяться в первинно нарахованій компенсації за шкоду, завдану здоров»ю в розмірі 396 гривень 54 копійки, з урахуванням, що мінімальна пенсія за віком станом на момент первинного нарахування компенсацій дорівнює 16,62 гривні, та вжиття заходів щодо приведення Довідки районної державної адміністрації м.Києва № 542 від 05.06.2000 р. встановленм суб»єктом владних повноважень до вимог ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

В подальшому, в ході судового розгляду позивач уточнив свої вимоги, пред»явивши їх до Управління праці і соціального захисту Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов»язання привести довідку № 542 від 05.06.2000 р. до вимог Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", визначивши розмір державних стандартів при первинному нарахуванні пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2000 р. Управлінням соціального захисту населення Московської районної державної адміністрації м.Києва була видана довідка № 542 про розмір нарахованої компенсації за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 396 гривень 54 копійки, яка не містить кількісний показних державного стандарту - мінімальна пенсія за віком, який відповідно до положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен застосовуватись при нарахуванні зазначеної пенсії, що суперечить ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а тому вона повинна бути приведена у відповідність для забезпечення можливості здійснення контролю за нарахуваннями.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову та просив його задовольнити, посилаючись на те, що довідка № 542 не містить кількісний показник державного стандарту - мінімальна пенсія за віком, який застосовується при нарахуванні компенсації за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до положень ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому дана довідка суперечить положенням ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а тому повинна бути приведена у відповідність.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації не є правонаступником Управління соціального захисту населення Московської районної в м.Києві державної адміністрації.

Представник третьої особи - Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що він є необґрунтованим і матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять зазначеної довідки № 542 та вона не враховувалась при здійсненні перерахунку пенсії.

Вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали пенсійної справи та матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Спеціалізованої радіологічної медико-соціальної експертної комісії від 15.06.2000 р. визнаний інвалідом 2 групи з 05.06.2000 р. в зв»язку з захворюванням, пов»язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Комісією встановлена ступінь втрати працездатності в розмірі 70%.

ОСОБА_1 був взятий на облік в Управлінні соціального захисту населення Московської районної державної адміністрації м.Києва з 05.06.2000 р.

Відповідно до положень ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинна на момент призначення даного виду пенсії) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст.50 зазначеного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна

додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи

захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок

Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням

громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в

1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який

визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв' язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких

встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути

нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав заяву про призначення йому пенсії у розмірі фактичних збитків.

17.08.2000 р. Комісією Управління соціального захисту населення Московської районної державної адміністрації м.Києва було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії як інваліду 2 групи, ліквідатору аварії на ЧАЕС 1 категорії з дня виникнення такого права, тобто з 05.06.2000 р. в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, що станом на момент призначення пенсії становила 16,62 гривні та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, до подання довідки про розмір заробітної плати.

Після подання довідки про фактичний розмір заробітної плати, який був підтверджений рішенням комісії по трудовим спорам, до Управління соціального захисту населення в вересні 2000 р. ОСОБА_1 був проведений перерахунок пенсії з 05.06.2000 р. в розмірі фактичних збитків - 70% від заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи Управлінням соціального захисту населення Московської районної державної адміністрації м.Києва попову В.Ф. видана довідка № 542 про те, що він отримує пенсію як інвалід 2 групи, ліквідатор аварії на ЧАЕС категорії 1. Розрахунок пенсії проведено з розрахунку 8,2 годинного робочого дня (тривалість робочого дня встановлено рішенням комісії по трудовим спорам). Сума призначеної пенсії з 05.06.2000 року становить 396 гривень 54 копійки.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що зазначена довідка не містить кількісного показника державного стандарту - мінімальна пенсія за віком, який застосовується при призначенні пенсії та виплат за шкоду, заподіяну здоров"ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що суперечить положенням ст.17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом

існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму,

встановленого законом.

Зазначені норми Закону, на які посилається позивач, почали діяти з 07.11.2000 р. і не були чинні на момент призначення пенсії.

Крім того, порядок призначення пенсії особам, які є ліквідаторами наслідків аварії на ЧАЕС, визначається спеціальним законом - «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», норми якого (в редакції на час призначення пенсії) містять порядок і розміри пенсії у виді фактичних збитків або ж мінімальних пернсій за віком, за вибором особи, яка звертається за призначенням пенсії.

При призначенні пенсії у розмірі фактичних збитків враховується розмір заробітної плати, яку особа отримувала під час робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та розмір завданих збитків, що є основоположними при розрахунку даного виду пенсії.

Позивач помилково вважає, що при призначенні йому пенсії відповідно до поданої заяви в розмірі фактичних збитків після подання довідки про розмір заробітної плати і здійснення відповідного перерахунку застосовувався державний стандарт - мінімальна пенсія за віком.

Дійсно, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» містить положення щодо граничного мінімального розміру пенсії по інвалідності, у разі призначення пенсії відповідно до вимог зазначеного Закону.

Заявляючи вимоги про приведення довідки № 542 у відповідність позивач ні при зверненні до суду, ні в ході розгляду справи на обґрунтував у належний спосіб, яким саме нормам чинного законодавства на день видачі довідки вона не відповідала.

Будь-який із законів, на який посилається позивач, і який регулює порядок призначення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не містить положень про встановлення форми довідки про розмір призначеної пенсії.

Крім того, позивач не обґрунтував у належний спосіб, в чому полягає порушення його права, і яким чином інформація, викладена в довідці, впливає на обсяг його прав.

Як встановлено судом, зазначена довідка не враховувалась при нарахуванні або здійсненні перерахунку пенсії органами пенсійного фонду і відсутня в матеріалах пенсійної справи, а вона лише містить інформацію про розмір призначеної пенсії.

Також, судом встановлено, що довідку № 542, яку позивач просить привести у відповідність, видавалась Управлінням соціального захисту Московської районної державної адміністрації м.Києва, однак відповідач - Управління праці і соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації не є його правонаступником.

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 01.08.2001 р. № 1625 Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрації була створена на базі Московської районної в м.Києві державної адміністрації, шляхом ліквідації останньої.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом не встановлено порушення прав позивача при видачі довідки № 542, з врахуванням необґрунтованості і недоведеності позовних вимог, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов»язання вчинити дії відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :