Справа № 802/148/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2017 р. Справа № 802/148/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.11.2016 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв постанову якою визнав протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 щодо незазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

27.12.2016 року супровідним листом від 02.02.2016 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року до якої було внесено зміни, а саме, зазначено ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження.

Позивач вважає, що державний виконавець, вносячи зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження, діяв протиправно, оскільки попередньо не виніс постанови про виправлення описки, як того вимагає ч. 3 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження.

В зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить:

визнати протиправними дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2, що виявились у підміні постанови ВП № 49994413 від 02.02.2016 року в порушення вимог Закону України Про виконавче провадження;

визнати постанову ВП № 49994413 від 02.02.2016 року, що містить виправлення, не чинною та скасувати її;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині скасування протиправної постанови;

встановити термін виконання постанови (рішення) суду та контроль за ним;

за результатами розгляду позовної заяви винести окрему ухвалу щодо дій Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2.

26.01.2017 року позивачем до суду подано заяву (Вхід. № 2326) про збільшення позовних вимог, в якій він просив прохальну частину позовної заяви викласти наступним чином:

визнати протиправними дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 щодо направлення йому 22.12.2016 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016;

визнати постанову ВП № 49994413 від 02.02.2016 року, що не містить печатки, має інший текст від первинно наданої, не чинною та скасувати її;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині скасування протиправної постанови;

встановити термін виконання постанови (рішення) суду та контроль за ним;

за результатами розгляду позовної заяви винести окрему ухвалу щодо дій Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх збільшення, підтримав та посилаючись на обставини, викладенні у позовній заяві, та пояснення, наданні під час судового розгляду справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 43).

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 43).

25.01.2017 року до суду надійшли письмові заперечення державного виконавця (Вхід. № 2253) в яких він зазначає, що оскільки ОСОБА_1 було помилково направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49994413 від 02.02.2016 року, як боржнику, без зазначення ідентифікатора доступу до ЄДРВП, вказану постанову направлено боржнику повторно із наявним ідентифікатором доступу. Таким чином, була відсутня необхідність виносити постанову про виправлення описки у процесуальному документі, оскільки виправлення до вказаного документу не вносились. За вказаних обставин, державний виконавець просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, вирішив здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченнями третьої особи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що 02.02.2016 року Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 49994413 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 802/1494/14-а, виданого 13.08.2014 року, у якому в якості боржника визначено ОСОБА_1 та направлено її на адресу останнього.

Разом з тим, виявивши, що у вказані постанові відсутній ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 щодо не зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 року по справі № 802/1645/16-а, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 щодо не зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження та зобов`язано Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати ОСОБА_1 ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження № 49994413. Рішення набрало законної сили.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про виконавче провадження (Закон, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування ОСОБА_3 державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 1.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень (чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є ОСОБА_3 державний реєстр виконавчих проваджень (далі - ОСОБА_3 реєстр).

ОСОБА_3 реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації здійснюються відповідно до Положення про ОСОБА_3 державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за № 388/7709 (із змінами) (п.п. 1.12.4 п. 1.12 Інструкції).

З метою забезпечення доступу до інформації ОСОБА_3 реєстру у постанові про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження розяснюється право доступу до зазначеної інформації, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання (п.п. 1.12.5 п. 1.12 Інструкції).

Наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5 затверджено Положення про ОСОБА_3 державний реєстр виконавчих проваджень (чинне на момент виникнення спірних правовідносин), п. 5.1 якого встановлено, що Право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Указаний доступ до інформації ОСОБА_3 реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру.

З метою забезпечення доступу до інформації ОСОБА_3 реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Як самостійно зазначає позивач у позовній заяві, 27.12.2016 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року, у якій було зазначено ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

Тобто, з урахуванням встановлених обставин, постанова про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року із зазначенням у ній ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження, Державним виконавцем направлена позивачу на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 року по справі № 802/1645/16-а та у відповідності до положень Закону України Про виконавче провадження та прийнятих на його виконання Інструкцій.

З огляду на усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2, повторно направляючи ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року із зазначенням у ній ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому останні не підлягають визнанню протиправними, а отже адміністративний позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Окремо слід наголосити, що позивач в даному позові не оскаржує дій державного виконавця щодо дотримання строків направлення постанови, крім того, як вже зазначалось судом, направлення повторно постанови про відкриття виконавчого провадження, було здійснено третьою особою на виконання судового рішення.

Зазначення в супровідному листі вихідної дати "02.02.2016р." не впливає на зміст та законність самої постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо посилань позивача на не винесення відповідачем, при внесенні змін до постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про виправлення описки, як того вимагає ч. 3 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, то вони спростовуються наступним.

Так, частиною третьою статті 74 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Тобто постанова про виправлення описки у процесуальному документі виноситься лише при наявності у останньому граматичних чи арифметичних помилок.

В той же час, як встановлено судом, відповідачем при направленні постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу не зазначено у ній ідентифікатора доступу, в зв`язку з чим, йому повторно направлено постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням у ній ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

Що стосується решти позовних вимог то, в даному випадку вони є похідними від позовних вимог про визнання протиправними дій Державного виконавця, а тому, з урахуванням встановлених обставин, також задоволенню не підлягають.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржувані дії вчинені, а рішення прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Що стосується інших аргументів, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову то, в даному випадку, варто зазначити, що судом, відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, рішення про відмову в задоволення позову приймалось з урахування судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у п. 23 Рішення у справі Проніна проти України від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини суд не зобов`язаний детально вивчати всі аргументи, на які посилається позивач, якщо такі аргументи не стосуються предмету спору та є надуманими.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович