Справа № 810/3712/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року 810/3712/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки України в особі старшого інспектора Відділу контролю ОСОБА_2

про зобовязання вчинити певні дії,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1О.) до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки України в особі старшого інспектора Відділу контролю ОСОБА_2 (далі відповідач) у якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- зобовязати відповідача вчинити певні дії, а саме: здійснити перерахунок за проїзд з урахуванням фактично пройденої відстані 65 кв., та застосувати до Позивача штраф у розмірі 52,65 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем помилково розраховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування. Позивач зазначає, що ним при перевезенні порушено лише 1 параметр це перевезення навантаження на 1-ну ось на 1,6 т., в той час як навантаження на іншу ось було лише 6,7 т., тобто недовантаження. Наголошує, що враховуючи особливості вантажу (овочі), навантаження на осі постійно змінювалось на протязі руху, що спричинило постійне переміщення ваги то на одну ось то на іншу. Окрім того, позивач не погоджується з висновками відповідача щодо пройденої відстані транспортного засобу позивача на момент проведення габаритно-вагового контролю - 615 км., зазначає - транспортний засіб поїхав відстань лише 65 км. Також позивач не погоджується із визначеним відповідачем маршрутом руху даного транспортного засобу. Вважає, що розрахунок плати за проїзд складений відповідачем з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/3712/16 та призначено справу до судового розгляду.

17 січня 2017 року від представника позивача через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїми правом на подання заперечення проти адміністративного позову, пояснень, передбаченими статтею 49 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС 054876 ОСОБА_1 належить вантажний автомобіль - фургон С, марки MAN, моделі 18.224, реєстрацій номер AI 9284 BH (а.с. 44).

09.10.2016 Чорноморським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки по маршруту СПГВК Херсонської обл., а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовск, 203 км. + 500 м. а/д проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт вантажного автомобіля MAN модель 18.224 реєстраційний номер AI 9284 BH.

За результатами перевірки старшим інспектором Відділу контролю Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_2 складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.10.2016 та Акт №0004000 від 09.10.2016 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано перевезення вантажу із перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме встановлено фактичні осьові навантаження 6,70 тонн та 12,60 тонн, при нормативно допустимих 11 тонн та 11 тонн (а.с. 46-47).

На підставі Акта №0004000 від 09.10.2016 старшим інспектором Відділу контролю Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_2складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №542 від 09.10.2016 на суму 498,15 євро за пройдену відстань 615 км. (а.с. 48).

Супровідним листом Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки від № 1670 на адресу власника транспортного засобу ОСОБА_1 направлено вищезазначений Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0004000 від 09.10.2016 та Розрахунок плати за проїзд №542 від 09.10.2016, а також роз'яснено про зобов'язання сплатити визначену у розрахунку суму протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати у національній валюті за курсом, визначеним Національним банком України на день звернення даного розрахунку (а.с. 45).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XII від 30.06.1993 (далі-№3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" №879 від 27.06.2007 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначенням, наведеним у пп. 4 п.2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожного руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі Правил №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» №2862-IV від 08.09.2005 (далі - №2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил №30 рух вагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абз.1 п.28 Порядку №879).

Відповідно до п. 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Згідно із п.31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, нормами чинного законодавства встановлені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування.

Так, зокрема, обов'язковою умовою під час здійснення відповідних перевезень є дотримання перевізником вагових та габаритних параметрів відповідного транспортного засобу.

У разі перевезення вантажу з перевищенням відповідних вагових та (або) габаритних параметрів з перевізника справляється плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Як вбачається з розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №542 від 09.10.2016 до акту №0004000 від 09.10.2016 позивачем було перевищено навантаження на одиночну вісь на 1,60 тони (12,60 тони замість 11 тонн), що становить 14,55%.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 31-1 Порядку №879 у разі перевищення хоча б одного вагового параметру на 10-40 відсотків, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу визначається у потрійному розмірі.

Даною постановою затверджені ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Згідно з п. 2 великовагові транспорті засоби з перевищенням допустимих осьових навантажень до 5 відсотків включно становить ставка 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів відповідно до розрахунку №542 від 09.10.2016 становить 0,27 євро/км., а відповідно, сума нарахованої на підставі вказаного розрахунку плати 498,15 євро (615 км. *0,27 (розмір плати за 1 км) *3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд).

Пройдена відстань згідно акту №0004000 від 09.10.2016 складає 615 км., рух маршуту - Херсонська область, с. Копани Київ.

Позивач з зазначеною відстанню не згоден та зазначає, що пройдена відстань частини маршруту складає 65 км.

Розраховуючи позивачу розмір плати за проїзд великовагового транспортного засобу відповідач виходив із усієї відстані маршруту перевезення вантажу, тобто 615 км.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10 відсотків - у подвійному розмірі (пункт 31-1 Порядку №879).

Разом з тим, будь яких тверджень, що вищезазначений транспортний засіб після рейдової перевірки не продовжив подальший рух або продовжив його з приведенням габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність, матеріали справи не містять. Позивач даний факт також не зазначає.

Окрім того жодних доказів, що вищезазначений транспортний засіб до рейдової перевірки проїхав саме 65 км. матеріали справи не містять.

Щодо твердження позивача, що визначений відповідачем маршрут не відповідає дійсності суд зазначає, що жодних доказів: маршрутних листів, товарно-транспортних накладних позивачем не надано.

Суд також критично оцінює твердження позивача, що враховуючи особливості вантажу (овочі) навантаження на осі постійно змінювалось на протязі руху, що спричинило постійне переміщення ваги то на одну ось то на іншу.

При вирішенні справи судом враховано, що відповідно до вимог п.19 Порядку №879 під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

На даний час відповідна методика Мінекономрозвитку не затверджена, проте, відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов'язку по внесенню плати за таке перевищення.

Дослідивши та оцінивши в сукупності обставини справи та наявні докази, суд дійшов висновку щодо правомірності прийняття відповідачем розрахунку №542 від 09.10.2016 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0004000 від 09.10.2016 та відповідно, відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача витрати на правову допомогу 2000 (дві тисячі) грн., суд зазначає, враховуючи те, що судом відмовлено позивачу у заявлені позовних вимог, то за правилами ст. 94 КАС України, підстави для відшкодування зазначених витрат відсутні.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки України в особі старшого інспектора Відділу контролю ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова