Справа № 760/15655/16-а
Суддя: Кицюк В. С.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
П о с т а н о в а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП лейтенанта поліції Смоли Олександра Олеговича про скасування постанови (серія ПС 2 №554756) у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати постанову інспектора УПП лейтенанта поліції Смола Олександра Олеговича від 29.05.2016 серія ПС2 №554756 про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, протиправною; провадження у справі закрити.

Дана постанова, на думку позивача, не відповідає вимогам закону та зазначене в ній не відповідає дійсності.

Позивач вважає, що така постанова винесена з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки насправді вона не порушувала Правила дорожнього руху,

Так, 29.05.2016 вона, керуючи автомобілем «Mercedes Benz ML 250», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Митрополита Андрія Шептицького від перехрестя із вул. В.Нестайка в бік перехрестя із вул. Панельна, виконавши маневр на зелене світло світлофора, зупинила свій автомобіль біля магазину «Фуршет», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Андрія Шептицького, 22 та направилась по власним справам.

Повернувшись до автомобіля вона побачила біля нього працівників патрульної поліції, які попросили пред?явити посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, а потім одразу почали складати постанову про адміністративне правопорушення. На запитання щодо підстав складання оскаржуваної постанови, відповідач повідомив, що до них поступила скарга від пішохода, якому позивач не надала перевагу на пішохідному переході, а також що вона проїхала на червоний сигнал світлофора, чим порушила Правила дорожнього руху.

Після чого відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Крім того, у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем даного правопорушення, зокрема, особисто інспектор самого нібито порушення позивачем правил дорожнього руху не бачив, а лише здійснив припущення зі слів особи якій не було надано переваги у русі (пішохода), яка під час складання постанови не була присутня, оскільки вже пішла, а її контактна інформації як в самого інспектора так і в тексті постанови відсутня. Тобто, оскаржувана постанова базується лише на припущеннях самого інспектора, що в свою чергу є порушенням законних прав та інтересів позивача.

На цій підставі просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст. 33 КАС України (а.с.26, 28)

Разом з тим, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.29)

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовим розглядом встановлено, що 29 травня 2016інспектором УПП лейтенантом поліції Смолою Олександром Олеговичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС2 №554756, згідно з якою 29.05.2016 о 15 годині 35 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mercedes Benz ML 250», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Луначарського в м Києві не надавши переваги пішоходу, проїхала на червоне світло світлофора для водіїв, чим порушила ПДР, а саме п. 8.7.3е, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КпАП України та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6)

Відповідно до п.8.1.Правил дорожнього руху України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

В свою чергу, відповідно до 8.7. Правил дорожнього руху України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. (п.п. е) п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України)

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб'єкт правопорушення, суб'єктивну сторону правопорушення, об'єкт правопорушення та об'єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, об'єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, незважаючи на заперечення позивачем своєї вини на місці події, відповідач, мав би перед прийняттям постанови, як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення і довести їх правдивість під час розгляду справи в суді.

Відповідачем не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини, викладені в постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненнюза порушення Правил дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії ПС2 №554756 від 29.05.2016 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закриття провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 14-1, 283, 289, 247, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 6-10, 11, 17, 104, ч.4 ст.128, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП лейтенанта поліції Смоли Олександра Олеговича про скасування постанови (серія ПС 2 №554756) у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №554756 від 29.05.2016 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.С. Кицюк