Справа № 805/1552/16-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року справа №805/1552/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у справі №805/1552/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі - ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод») звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - СДПІ), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ №/4237/28-03-40/00191075 від 05.02.2016 (т.1 а.с. 4-12).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року зазначений позов ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» задоволений, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення СДПІ № /4237/28-03-40/00191075 від 22.04.2016 року (т.1 а.с. 232-235).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову повністю через порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначав, що податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору, є правомірним та законним, оскільки в ході документальної позапланової невиїзної перевірки позивачем не підтверджено здійснення ним господарських операцій з ТОВ «Мегапром» (т.1 а. с. 232-235).

На апеляційну скаргу надійшли письмові заперечення позивача, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанову суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану. Також зазначив, що податковий орган спірним податковим повідомленням-рішенням нарахував до сплати ПДВ за січень 2015 року, мотивуючи недоведеністю позивачем господарської операції з постачання на ПрАТ «АКХЗ» коксівного вугілля - основної сировини коксохімічного виробництва від ТОВ «Мегапром». При цьому податковий орган не звернув увагу на те, що без цієї сировини випуск коксу неможливий, і якщо б така господарська операція не була здійснена, то відповідно випуск та реалізація коксу також були б відсутні. Проте, отримуючи податки з ПДВ по господарських операціях від продажу позивачем виробленого коксу, податковий орган не зважає на те, що кокс вироблений саме з того коксівного вугілля, сумнів в товарності операцій з постачання якого, став підставою для коригування відповідачем позивачу суми податкових зобов'язань в січні 2015 р. ( т.2 а. с. 24 -25).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні за матеріалами, наявними у справі.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» () зареєстрований в якості юридичної особи, є платником податку на додану вартість, перебуває на податковому обліку у відповідача (а.с. 131-136).

СДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» з питань підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Мегапром» () за період з 01.01.2015 до 31.12.2015, за результатами якої складено акт №82/28-03-40/00191075 від 14.03.2016 року (а. с. 21-67).

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено:

- п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в частині включення до податкового кредиту ПАТ «АКХЗ» сум по господарських операціях, які не здійснювались, не пов'язані з господарською діяльністю та не підтверджені первинними документами, обов'язковість ведення яких передбачена чинним законодавством України, що призвело до завищення податкового кредиту на суму 76 398 021 грн. за 2015 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Мегапром» (код за );

- п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, та сплачується до державного бюджету за січень 2015 року на суму 482 943 грн.;

- п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень-листопад 2015 року на суму 75 915 078 грн.: березень 2015 року - 2 726 843 грн., квітень 2015 року - 9 397 228 грн., травень 2015 року - 7 302 541 грн., червень 2015 року - 6 667 426 грн., липень 2015 року - 3 565 530 грн., серпень 2015 року - 10 529 330 грн., вересень 2015 року - 13 505 501 грн., жовтень 2015 року - 12 514 273 грн., листопад 2015 року - 9 706 406 грн. (т.1 а. с. 65-66).

Податковий орган вважав, що зазначені порушення мали місце внаслідок непідтвердження реальності здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «Мегапром» (код за ), а саме, неможливість зробити висновок про те, що позивач у 2015 році отримав визначені в податкових накладних товарні матеріальні цінності від ТОВ «Мегапром» з причини невідповідності придбаних та реалізованих товарів по ланцюгу контрагенти-постачальники за відповідний період 2015 року.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем до СДПІ подані заперечення №03-3/05-227-1898 від 15.04.2016 року на вищезазначений акт, які відповіддю від 19.04.2016 № 3980/10/28-03-40 залишені без задоволення (т.1 а. с. 106-109, 110-116).

На підставі висновків акту перевірки 22.04.2016 СДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення №/4237/28-03-40/00191075, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 482943 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 120735,75 грн. (т.1 а. с. 13).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі протиправність (правомірність) прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 22.04.2016 №/4237/28-03-40/00191075, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 482943 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 120735,75 грн.

Тобто, підлягає з'ясуванню питання щодо завищення податкового кредиту в січні 2015 року, що за висновком відповідача призвело до зменшення виплати ПДВ до бюджету на суму 482943 грн.

Усі інші висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, щодо формування податкового кредиту, наступного звітного періоду за березень-листопад 2015 року на суму 75 915 078, 00 грн. не є предметом розгляду у цій адміністративній справі.

11.02.2014 між ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (постачальник) був укладений договір №УПр14/33, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти і оплатити вугільну продукцію на умовах, передбачених цим договором (т.1 а.с. 117-123).

Позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції повністю довів реальність здійснення господарської операції за зазначеним договором:

рахунком - фактурою, виписаною ТОВ «Мегапром» №СФ-0000022 від 25.01.2015 року;

податковою накладною №17 від 25.01.2015 р. з копією квитанції про її реєстрацію в Єдиному Державному Реєстрі податкових накладних України (далі ЄДРПН України ( т.1 а.с. 77, 124));

розрахунком №29 від 31.03.2015р. про коригування показників податкової накладної №17 від 25.01.2015 р. з квитанцією про її реєстрацію в ЄДРПН України;

актом приймання-передачі відвантаженої продукції №22 від 25.01.2015 ( т.1 а.с.164).

посвідченням якості рядового вугілля №1 від 25.01.2015 р. ( т.1 а .с. 165);

залізничними накладними на перевезення на адресу ПрАТ «АКХЗ» зазначеного вугілля коксівного, долученими до матеріалів справи;

доказами сплати за поставлену вугільну продукцію, отриманої позивачем від ТОВ «МЕГАПРОМ», долученими до матеріалів справи.

Податковим органом в акті перевірки підтверджено факт наявності податкових накладних в ЄДРПН України, що не заперечувалося в суді першої інстанції.

Згідно знормами п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п. 198.2. ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 (абз. 1-3) статті 198 ПК України (в редакції, що чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше180 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, діюче законодавство надає платнику податків право на включення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати складання податкової накладної.

За приписами п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Порядок оформлення та видачі податкової накладної на час виникнення спору був врегульований ст. 201 ПК України у відповідній редакції, тобто до внесення змін Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно з пунктом 201.1. вказаної статті платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст. 201 ПК України).

Пункт 201.6 статті 201 ПК України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Застосовуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач був повідомлений про наявність розбіжностей за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, стосовно його контрагента. Податковим органом не перевірялися первинні документи контрагента позивача, внаслідок чого є безпідставним висновок щодо відсутності реальності господарських операцій. Податковий кодекс не встановлює залежність податкового обліку (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Податковий кодекс України також не зобов'язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем).

З витягу з АІС «Податковий блок» встановлено, що контрагент позивача формував податкові зобов'язання за господарськими операціями з позивачем. Отже, висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами, тобто відповідач не довів відсутність реального характеру у спірних господарських операціях.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду належних доказів, що фінансово-господарські операції між ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» та його контрагентом - ТОВ «Мегапром» у січні 2015 року не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності. Отже, позивачем були правомірно сформовані показники податкової звітності з податку на додану вартість у спірних правовідносинах у січні 2015 року.

На підставі встановлених обставин справи та наведених вище норм матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення СДПІ № /4237/28-03-40/00191075 від 22.04.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за січень 2015 року в сумі 482943 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 120735,75 грн.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції за суттю вимог вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню і підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.72 ч.1, ст.195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у справі №805/1552/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова