Справа № 266/2411/16-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 02 вересня 2016 р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 р. у справі № 266/2411/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя від 12.01.2016 року про відмову в призначенні пенсії; зобов'язати відповідача зарахувати час відбування покарання позивача з 15.07.1979 року по 14.07.1980 року та час відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі з 10.12.1987 року по 12.01.1990 року до пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, та призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку по Списку № 2 відповідно до п. 2 Розділу 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 13 "Б" Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дати виникнення права на пенсію.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 02 вересня 2016 р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 р., у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивач відбував покарання у період з 15.07.1979 року по 14.07.1980 року та з 10.12.1987 року по 12.01.1990 року, то умови зарахування покарання у вигляді виправних робіт до трудового стажу визначалися Виправно-трудовим кодексом України від 23.12.1970 року, який втратив чинність 11.07.2003 року.

На підставі ч.3 ст.95 Виправно-трудового кодексу час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Таким чином, нормами Виправно-трудового кодексу передбачено можливість зарахування часу відбування покарання у виді виправних робіт тільки до загального трудового стажу .

Водночас, у трудовій книжці позивача зазначено, що час його роботи в період відбування покарання з 15.07.1979 року по 14.07.1980 року не зараховується в загальний та безперервний стаж роботи.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки враховуючи відсутність необхідного загального страхового стажу та пільгового стажу за Списком №2, пенсійний орган прийняв рішення від 12.01.2016 року про відмову в призначенні пенсії на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 02 вересня 2016 р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Л.Т. Черпіцька