Справа № 2а/2570/601/2012
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/2570/601/2012
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2012 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Клопот С.Л.,

при секретарі Шевченко А.В.,

з участю позивача

представника позивача

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці (далі УМВС України на Південно-Західній залізниці), в якому просив:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці №7 о/с від 10.01.2012 року щодо притягнення лейтенанта міліції ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці №11 о/с від 12.01.2012 р. в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1, за п.64 „є (за порушення дисципліни).

3. Поновити лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Київ - Пасажирський управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці з 13 січня 2012 року.

4. Стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 13 січня 2012 року по дату постановлення рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 03.12.2007 року, проходив службу на посаді опреуповноваженого сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Київ - Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці, та, під час знаходження на лікарняному, наказом Управління МВС України на Південно-Західній залізниці, підписаним начальником полковником міліції ОСОБА_2, №11о/с від 12.01.2012р. звільнений за п. 64 пп. «є» (порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», на підставі наказу УМВС України на Південно-Західній залізниці №7 о/с від 10.01.2012 року. Позивач зазначає, що його звільнено за те, що він після ДТП вжив спиртні напої і відносно нього працівниками ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП та за неналежне повідомлення керівництва про випадок, що стався. Дані твердження не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки є судове рішення, а саме постанова Ніжинського місьркайонного суду від 16.12.2011 року, про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому рішенні не має жодного слова про те, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення відповідно до ч. 4 ст.130 КУпАП. В Управлінні МВС на Південно-Західній залізниці, відсутній порядок повідомлення керівництва про випадки, що сталися з працівниками у вільний від роботи час. Такі повідомлення надаються керівництву в телефонному режимі, що і було зроблено позивачем одразу після ДТП - він повідомив про ДТП начальнику сектору карного розшуку ОСОБА_3 та першому заступнику управління ОСОБА_4. Одразу після ДТП, з 21жовтня 2011 року по грудень 2011 року (лікарняні листи передані до кадрової служби) позивач перебував на лікарняному у звязку з травмами, отриманими під час ДТП. Крім того, відповідно до картки виклику швидкої допомоги не встановлено те, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного спяніння. Крім того позивач зазначає, що з наказом про звільнення його ознайомили лише 23.01.2012 року, в якому дата звільнення зазначена з 13.12.2012 року і видали трудову книжку та військовий квиток. До цього часу позивача ніхто не повідомляв про результати службової перевірки та звільнення. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувані накази в частині застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення, прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; без урахування права на участь у процесі прийняття рішення.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі та пояснив, що передумовою винесення наказу № 7 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказу №11 о/с про звільнення позивача було службове розслідування, проведене працівниками Управління. Цим службовим розслідуванням було встановлено, встановлено, що оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Київ-Пасажирський Управління лейтенант міліції ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого до проходження відповідного огляду вжив алкогольні напої, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП та не виконав вимоги керівництва Управління МВС України на Південно-Західній залізниці та МВС України щодо неухильного дотримання вимог транспортної дисципліни. ОСОБА_1 не повідомив жодним чином Управління, що під час звільнення перебував у стані тимчасової непрацездатності оскільки 12.01.2012 він знаходився на роботі, що підтверджується матеріалами службового розслідування. За вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невжитті необхідних заходів щодо попередження дорожньо-транспортної пригоди, вживанні алкогольних напоїв до моменту проходження відповідного медичного огляду, порушенні Правил дорожнього руху України, скоєнні адміністративних правопорушень, неінформуванні про вказаний факт керівництва підрозділу, що призвело до порушення абзаців 2, 5, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006, керівництвом Управління було обґрунтовано прийнято рішення щодо звільнення оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Київ- Пасажирський Управління МВС України на Південно-Західній залізниці лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. Крім того зазначив, що оскільки Управлінню про період тимчасової непрацездатності нічого відомо не було, з матеріалів службового розслідування вбачається, що останній виходив на службу, а відповідно до норм Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС України» дисциплінарне стягнення виконується після виходу особи до якої застосовано дисциплінарне стягнення, то у разі підтвердження що листок тимчасової непрацездатності дійсно видавався і ОСОБА_1 своєчасно та належним чином надав його керівництву, то останній був би звільнений 23.01.2012, тобто в день, коли було видано витяг з наказу та трудову книжку ОСОБА_1 чого не заперечує і останній.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 03.12.2007 року проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Київ-Пасажирський Управління та був звільнений з ОВС з 13.01.2012 року та наказом Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 11о/с від 12.01.2012р. звільнений за п. 64 пп. «є» (порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», на підставі наказу УМВС України на Південно-Західній залізниці №7 о/с від 10.01.2012 року.

Наказ про звільнення позивача з посади був прийнятий за результатами службового розслідування, яким встановлено, що 19.10.2011 о 23:00 лейтенант міліції ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, в цивільному одязі, керуючи автомобілем FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Шевченка в місті Ніжині не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожнього обстановку та здійснив наїзд на дорожній знак 3.21 «Вїзд заборонено», чим скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду було оформлено інспектором ВДАІ ОСОБА_5 УМВС України в Чернігівській області лейтенантом міліції ОСОБА_6 та групою швидкого реагування цього ж міськвідділу. На місце події викликано швидку медичну допомогу, однак від надання допомоги та госпіталізації ОСОБА_1 відмовився. Після чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії СВ1 № 152155 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та протокол серії СВ1 № 152156 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а вказаний автомобіль доставлено на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів ОСОБА_5

Вказані адміністративні матеріали для розгляду направлено до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

За результатами розгляду протоколів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2011 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350 грн. 00 коп. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддею Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Діненко О.П. 16.12.2011 року провадження закрито, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно тексту наказу УМВС України на південно-західній залізниці №7о/с від 10.01.2012 р. позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невжитті необхідних заходів щодо попередження дорожньо-транспортної пригоди, вживанні алкогольних напоїв до моменту проходження відповідного медичного огляду, порушенні Правил дорожнього руху України, скоєнні адміністративних правопорушень, неінформуванні про вказаний факт керівництва підрозділу, що призвело до порушення абзаців 2, 5, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006.

Тобто ряду окремих діянь.

Аналізуючи вказане формулювання суд дійшов наступного: невжиття необхідних заходів щодо попередження дорожньо-транспортної пригоди, порушення Правил дорожнього руху України та скоєння адміністративних правопорушень по своїй суті є однією дією яка виразилась у порушенні Правил дорожнього руху України.

Факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності є доведеним і не оспорюється сторонами.

Також є доведеним факт вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення не при виконання службових обовязків та у вільний від виконання службових обовязків час

Законом України «Про дисциплінарний статут ОВС України» визначені поняття «дисциплінарний проступок» та «службова дисципліна».

За смислом вказаних понять «службова дисципліна» напряму і безпосередньо повязана з виконанням службових обовязків і обмежується періодом їх виконання.

Виходячи з наведеного, будь які дії співробітника міліції щодо порушення норм КПАП України, вчинені ним не у час виконання службових обовязків не можуть розцінюватись як порушення службової дисципліни.

Розширене трактування поняття «службова дисципліна» допущене наказами МВС України № 18 від 11.01.1996 року та № 81 від 16.03.2007 р., суперечить нормам Закону і не приймається судом до уваги.

Приймаючи до уваги наведене, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення ним службової дисципліни у вигляді порушення норм КПАП України і звільнення його зі служби на підставі ст. 64 «Є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (за порушення дисципліни) не ґрунтується на Законі та є протиправним.

Вживання алкогольних напоїв до моменту проходження відповідного медичного огляду після скоєння ДТП не є порушенням службової дисципліни і саме по собі не може бути підставою для притягнення співробітника до будь якої відповідальності.

І цей факт також не може бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тим більше що позивач не притягувався до відповідальності за порушення ч. 4 ст. 130 ПДР України.

В ході судового засідання знайшов своє підтвердження факт не інформування позивачем керівництва про складання у відношенні нього адмінпротоколів.

Ст. 12 Положення про проходження служби містить в собі 8 видів дисциплінарних стягнення, звільнення зі служби займає в ньому 8 ступінь і є найсуворішим.

Виходячи за аналізу вказаного проступку, низькому ступіню його тяжкості, відсутності будь яких негативних наслідків, суд вважає, що застосування до позивача за його вчинення найсуворішого з видів дисциплінарних стягнень є неоправдано жорстким.

За таких підстав позов підлягає задоволенню, наказ про притягнення позивача до дисциплінарої відповідальності та наказ про його звільнення зі служби є протиправними і підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на службі з дня звільнення зі стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13 січня 2012 р. по день поновлення на службі.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці №7 о/с від 10.01.2012 року щодо притягнення лейтенанта міліції ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати Наказ управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці №11 о/с від 12.01.2012 р. в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1, за п.64 „є (за порушення дисципліни).

Поновити лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Київ - Пасажирський управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці з 13 січня 2012 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 13 січня 2012 року по дату постановлення рішення суду.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення на посаді, в званні та в межах суми стягнення за один місяць на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Клопот С.Л.