Справа № 310/563/17
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/563/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги позивач мотивував наступним. Відповідно до ордеру на службове жиле приміщення № 645 від 16 червня 1992 року йому та його родині було надано жилу площу в службовій квартирі АДРЕСА_1. У вказаній квартирі позивач мешкає понад 24 роки, здійснює поточний ремонт, сплачує кошти за отримані комунальні послуги. В лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням про виключення квартири з числа службових, однак рішенням № 420 від 13 грудня 2016 року йому було відмовлено. Просить визнати вказане рішення неправомірним та зобовязати відповідача виключити з числа службових житлове приміщення квартиру № 10, яка розташована за адресою: вул. Нахімова, 38, м. Бердянськ Запорізької області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності із п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Отже, публічно-правовим спором є той спір, який випливає із здійснення субєктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

У відносинах, які склалися між сторонами, відповідач не здійснював владних управлінських функцій щодо позивача.

Крім вказаного, слід зазначити, що рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 13 грудня 2016 року «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 щодо виключення квартири з числа службового приміщення» містить не відмову у задоволенні вимог заявника, а носить рекомендаційний характер звернутися до Бердянського міськрайонного суду щодо розгляду питання стосовно виключення спірної квартири з числа службових.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З урахуванням вищевикладеного, даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір (зобовязання виключити з числа службових житлове приміщення) є спором про право, який слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання рішення неправомірним, зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_2