Справа № 299/2866/16-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Справа № 876/8873/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2016р. по справі №299/2866/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

20.10.16р. позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-165 вих.16 від 24.06.2016 та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати починаючи з 01.04.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії та здійснити відповідні виплати.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.10.2016р. позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Виноградівському району Закарпатської області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-165 вих. 16 від 24.06.2016. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Виноградівському району Закарпатської області здійснити позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-165 вих.16 від 24.06.2016 року про розмір фактичної заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми місячної заробітної плати починаючи з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії і провести виплату різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченим розміром пенсії, починаючи з 01.01.2016 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушення норм матеріального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме: виключено пункт 4 зазначеної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Оскільки, такого закону не прийнято, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Враховуючи вище наведене просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 05.07.2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області, де отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

18.07.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-165 вих.16 від 24.06.2016 .

Рішенням відповідача від 22.07.2016р. №47 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції вважав, що позивач має право на перерахунок пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) за вислугу років.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VII), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), що набрав чинності з 15 липня 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон №1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Положення частини 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме з 15 липня 2015 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (набрала чинності з 1 грудня 2015 року) та на час звернення позивачки до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі частини 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Закон №1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Відповідно до частини 20 статті 86 цього Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає до скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області задоволити.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2016р. по справі №299/2866/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

ОСОБА_2