Справа № 442/3237/16-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Справа № 876/8314/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дрогобицького районного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до міського голови м.Дрогобича ОСОБА_4, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Дрогобицької міської ради про визнання дій протиправними та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в квітні 2016 року звернулась з позовом в суд до міського голови м.Дрогобича ОСОБА_4, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та Дрогобицької міської рати та просила визнати протиправними дії міського голови м. Дрогобича ОСОБА_4 щодо її звільнення, визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м. Дрогобич № 155-к від 28 березня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_3», поновити її на посаді завідувача сектору патріотичного виховання відділу сім'ї, молоді та туризму виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та стягнути з виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона працювала у виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради з 2008 року, зокрема, з 07 квітня 2014 року до 31 березня 2016 року працювала на посаді завідувача сектору патріотичного виховання відділу сім'ї, молоді та туризму. В подальшому Дрогобицькою міською радою було реорганізовано з 1 квітня 2016 року відділ сім»ї, молоді та туризму виконкому Дрогобицької міської ради та відділ фізичної культури та спорту виконкому Дрогобицької міської ради у вфддфл молодіжної політики, сім»ї та спорту виконкому Дрогобицької міської ради, створивши сектор фізичної культури та спорту відділу молодіжної політики, сім»ї та спорту виконкому Дрогобицької міської ради. Розпорядженням № 155-к від 28.03.2016 року міського голови м.Дрогобича її було звільнено з роботи по скороченню чисельності працюючих. Її звільнення було проведене з порушеннями, оскільки при її звільненні не було враховано її кваліфікацію, не запропоновано їй іншу роботу та звільнення проведене без згоди профспілкового комітету.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року їй було відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

Постанова суду мотивована тим, що її звільнення було проведене з дотриманням всіх норм діючого законодавства та суд відхилив її посилання на порушення законодавства з боку міського голови при її звільненні.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржила позивачка, яка в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням законодавства, в зв'язку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, якою задовольнити її позов повністю.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги апеляційної скарги та просить її задовольнити та скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року та винести нову постанову якою повністю задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідачів проти апеляційної скарги заперечив та просить в її задоволенні відмовити та залишити без змін оскаржувану постанову Дрогобицького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, що взяли участь у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місце вого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно ч.1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 працювала у виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради з 2008 року, зокрема, з 07 квітня 2014 року на посаді завідувача сектору патріотичного виховання відділу сім'ї, молоді та туризму та її було звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ст. 40, ст. 44 КЗпПУ, згідно розпорядження від 28.03.2016 року № 155-к .

Також встановлено, що 18 грудня 2015 року на ІІ сесії сьомого скликання Дрогобицькою міською радою прийнято рішення № 41 «Про затвердження структури виконавчих органів Дрогобицької міської ради, загальної чисельності та витрат на їх утримання». У відповідності до вищевказаного рішення 25 грудня 2015 року міським головою ОСОБА_4 було винесено розпорядження № 607-р про затвердження штатного розпису працівників виконкому Дрогобицької міської ради та її виконавчих органів, яким вирішено скоротити, зокрема, згідно п. 5.3 сектор патріотичного виховання молоді відділу сім»ї, молоді та туризму виконкому Дрогобицької міської ради та згідно п. 6.22. завідувача сектору патріотичного виховання молоді відділу сім»ї, молоді та туризму виконкому Дрогобицької міської ради, а саме - ОСОБА_3

Поряд з цим, згідно листа № 3-28/15 надісланого виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради 01.02.2016 року ОСОБА_3 було запропоновано вакантну посаду менеджера в Комунальному підприємстві «Туристично інформаційний центр м. Дрогобича» та разом з тим, попереджено про те, що в разі відмови її буде звільнено із займаної посади 31 березня 2016 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивачка від запропонованої посади відмовилась, у зв»язку з чим її було звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ст. 40, ст. 44 КЗпПУ, згідно розпорядження від 28.03.2016 року № 155-к.

Згідно вимог ч.2 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно ст 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

З наявного в матеріалах справи листа № 3-28/8118 від 02.09.2016 року вбачається перелік всіх вакансій, що були в наявності у відповідача з 01.02.2016 року по 01.04.2016 року в кількості 12 одиниць і жодна з цих посад не була запропонована ОСОБА_3, також не були запропоновані інші посади.

Колегія суддів вважає, що запропонована ОСОБА_3 посада менеджера комунального підприємства « Туристично-інформаційний центр м.Дрогобича», є посадою на іншому підприємстві та не пов'язана з проходженням державної служби, а відтак не може рахуватись іншою роботою на тому самому підприємстві, установі, організації. Також при звільненні ОСОБА_3 не враховано її освіту та кваліфікацію, що є вищою в порівнянні з іншими працівниками, оскільки вона має дві вищі освіти, а саме за спеціальністю «Правознавство» - спеціаліст, та за спеціальністю «Державне управління» - магістр.

При вказаних обставинах колегія суддів приходить до переконання, що висновок суду про правомірність дій відповідача при звільненні ОСОБА_3 є помилковим, а тому її звільнено незаконно без врахування її кваліфікації, з порушенням процедури звільнення та її слід поновити на попередній посаді шляхом задоволення її позовних вимог.

Також підставними є вимоги позивачки про стягнення з відповідача в її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому суд виходить з наступних розрахунків. При цьому суд виходить з наступного.

У відповідності до підп.. «з» п.5 Порядку обчислення заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 основою для визначення середнього заробітку є середньоденна заробітна плата.

Згідно із абзацом третім п.2 цього ж Порядку У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана ідповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. ( Абзац третій пункту 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1266 ( 1266-2001-п ) від 26.09.2001 )

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 06.12.2016 року № 3-30/10967 такими місяцями є відповідно серпень та вересень 2015 року де позивачці відповідно було виплачено 4832,65 грн. та 6243,46 грн. і середньоденний заробіток виходячи з цих сум становить (4832,65 + 6243,46 = 11076,11 грн.) (11076,11: 42 = 263,72 грн. Кількість дняв вимушеного прогулу з період з 28.03.2016 року по 26.01.2017 року становить 210 днів.

З врахуванням вищенаведеного сума, яка підлягає до стягнення за час вимушеного прогулу становить 263,72 грн. х 210 = 55381,20 грн.

З врахуванням вищенаведеного та на підставі системного аналізу норм діючого законодавства колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийняті оскаржуваної постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова суду від 11.10.2016 року винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, тобто визнати неправомірними дії міського голови м. Дрогобича щодо звільнення ОСОБА_3. Визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м. Дрогобича № 155-к від 28 березня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_3».

Поновити ОСОБА_3 на посаді завідувача сектору патріотичного виховання відділу сім'ї, молоді та туризму виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з 28 березня 2016 року.

Стягнути з виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 55381,20 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч триста вісімдесять одну) гривню 20 копійок.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_3 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5538 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять вісім) гривень 05 копійок , підлягає негайному виконанню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 202, п. 3 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року у справі № 442/3237/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії міського голови м. Дрогобича щодо звільнення ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м. Дрогобича № 155-к від 28 березня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_3».

Поновити ОСОБА_3 на посаді завідувача сектору патріотичного виховання відділу сім'ї, молоді та туризму виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з 28 березня 2016 року.

Стягнути з виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 27690 (двадцять сім тисяч шістсот дев'яносто) гривень 60 копійок.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_3 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5538 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять вісім) гривень 05 (п'ять) копійок , підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 31.01.17