Справа № 804/8241/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 січня 2017 р.Справа №804/8241/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2

за участю позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі питання щодо поважності причин пропущення позивачем строку звернення до суду в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання протиправними дій, скасування акту та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», у якій позивач просив:

- визнати протиправними дії державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо порядку здійснення опису та накладення арешту майна на рухоме майно, перелік якого наведений в акті опису й арешту майна від 21.07.2016 року;

- визнати незаконним та скасувати акт опису й арешту майна від 21.07.2016 року (із урахуванням усного уточнення дати акту);

- зобовязати державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути позивачеві рухоме майно, перелік якого наведений в акті опису й арешту майна від 21.07.2016 року.

Ухвалою суду від 28 листопада 2016 року адміністративний позов залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви до 23 грудня 2016 року.

26 грудня 2016 року на адресу суду надійшов адміністративний позов із зазначенням статусу третіх осіб, та квитанцією про сплату судового збору в сумі 1102,39 грн. від 22 грудня 2016 року.

Ухвалою суду від 28.12.2016 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

В обґрунтування позову зазначено наступне:

- при проведені опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис арешт майна (коштів) боржника;

- опис та арешт вищевказаного рухомого майна було здійснено належної на те правової підстави, а саме державним виконавцем попередньо не була винесена постанова про проведення опису майна та його арешту, що вимагається частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»;

- копія постанови про опис та арешт майна (коштів) державним виконавцем позивачу офіційно не видана;

- позивач вважає незаконним рішення державного виконавця Кравченка Є. щодо передачі описаного рухомого майна на зберігання ОСОБА_5, незаконним залучення ОСОБА_5 до участі у виконавчій дії, не як понятого, а як представника ОСОБА_6, який не є стороною в жодному виконавчому провадженні в яких позивач боржником;

- на останній сторінці акту опису й арешту майна від 21.07.2016 року, в графі де має поставити підпис стягувач, є підпис ОСОБА_5, який не є ні стягувачем ні представником;

- акт приймання-передачі майна не складався, вартість та кількість майна не визначені до теперішнього часу. Визначене в акті опису й арешту майна від 21.07.2016 року рухоме майно та інше майно, яке не було описане державним виконавцем Кравченком Є.С., яке знаходилось в торгівельному приміщенні за адресою: м. Павлоград, вул. Горького, 164, на теперішній час за даною адресою відсутнє, його місце перебування не відоме;

- державний виконавець без винесення відповідної постанови, вчинив виконавчу дію - опис й арешт майна, який за змістом не відповідає вимогам, передбаченим Інструкцією;

- незаконним є проведення будь-яких виконавчих дій і зведеному виконавчому провадженні №51103579, оскільки серед матеріалів провадження відсутня правова підстава обєднання в зведене виконавче провадження, а саме постанова про обєднання у зведе виконавче провадження кількох виконавчих проваджень;

- відповідачем порушено порядок здійснення опису та накладення арешту на рухоме майно, перелік якого наведений в опису й арешту майна від 21.07.2016 року, що є підставою для визнання його протиправними та зняття арешту з цього майна;

- 10.11.2016 року, після ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження №51103579 представником позивача, поданий цей позов. Жодної постанови, винесеної державним виконавцем не отримував. Тому позивач вважає, що пропустив 10-денний строк на оскарження протиправних дій державного виконавця з поважної причини.

Відповідач проти позову письмово заперечив, зазначивши, що позивач вказує на порушення, обґрунтовуючи позов Законом України «Про виконавче провадження», який набув чинності з 05.10.2016 року, що є помилковим. Оскаржувані дії вчинені у відповідності до закону, що діяв на час їх вчинення. Відповідно до пункту 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції від 22.12.2015 року, чинної станом на 21.07.2016 року, після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт.

Позивачем заявлене клопотання про поновлення строку на оскарження дій, що є предметом позову. В судовому засіданні позивачем пояснено наступне:

- 21.07.2016 року позивач з 10 год. 30 хвил. перебував у торгівельному приміщенні, де проводились виконавчі дії, все «відбувалась на його очах», наглядав за такими діями, викликав поліцію, оскільки державний виконавець на надав документи на підтвердження його особистості;

- при проведенні опису присутній не був;

- дізнався про опис майна після його опечатування, зявившись із матірю до приміщення магазину;

- фактично державним виконавцем описано майно, яке належить позивачу шматки лінолеуму, які в акті в пунктах 14 та 17 акту опису зазначені як «лінолеумні доріжки», інше майно належить приватним підприємцям ОСОБА_7, матері позивача, та ОСОБА_8;

- державний виконавець не вручив акт опису, зазначивши про можливість його отримання у прийомні дні, зокрема 26.07.2016 року, проте у вказану дату державний виконавець був у відрядженні;

- копію акту опису отримав у ОСОБА_7, його матері.

- в подальшому позивач звернувся із заявою у поліцію.

Відповідачем заявлене клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду, з огляду на те, що позивач ОСОБА_3, котрий є боржником за зведеним виконавчим провадженням №51103579 від 31.03.2016 року, був обізнаний про вчинення виконавчих дій, а саме опис та арешт належного йому майна, про що свідчить заява ОСОБА_3 на імя начальника Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 26.07.2016 року за вхідним № 4823/2. Тобто, про вчинені державним виконавцем дії позивач дізнався та в 10-ти денний строк не звернувся до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є боржником у виконавчих провадженнях:

- №52697187 від 04.10.2016 року з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/7740/13-ц від 28.03.2014 року про стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судових витрат у сумі 650,00 грн.;

- №52697199 від 04.10.2016 року з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №429/11537/12 від 15.08.2014 року про стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» залишку боргу у сумі 302154,10 грн.;

- №52697195 від 04.10.2016 року з виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/7740/13-ц від 28.03.2014 року про стягнення на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пені за кредитним договором у сумі 100000 грн.;

- №50655524 від 23.03.2016 року з виконання вимоги Західно-Донбаської ОДПІ №Ф-152-25У від 06.05.2014 року про стягнення недоїмки зі сплати ЄСВ у сумі 3189,58 грн.;

- №50649071 від 23.03.2016 року з виконання вимоги Західно-Донбаської ОДПІ №Ф-152У від 07.11.2014 року про стягнення недоїмки зі сплати ЄСВ у сумі 1267,95 грн.;

- №50655392 від 23.03.2016 року з виконання вимоги Західно-Донбаської ОДПІ №Ф-152У від 04.10.2013 року про стягнення недоїмки зі сплати ЄСВ у сумі 7341,26 грн.;

- №50656577 від 23.03.2016 року з виконання вимоги Західно-Донбаської ОДПІ вимоги №Ф-152У від 05.02.2015 року про стягнення недоїмки зі сплати ЄСВ у сумі 1267,95 грн.;

- №50655471 від 23.03.2016 року з виконання вимоги Західно-Донбаської ОДПІ №Ф-152У від 05.02.2015 року про стягнення недоїмки зі сплати ЄСВ у сумі 1662,67 грн.;

- №50647096 від 23.03.2016 року з виконання вимоги Західно-Донбаської ОДПІ №Ф-152У від 08.08.2014 року про стягнення недоїмки зі сплати ЄСВ у сумі 1267,95 грн.;

- №50832840 від 12.04.2016 року з виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №804/12415/15 від 04.10.2013 року про стягнення податкового боргу з єдиного податку у сумі 2464,31 грн.

Вказані провадження обєднані у зведене виконавче провадження №51103579 постановою від 31.03.2016 року, та перебувають на виконання у державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4

31.03.2016 року постановою державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні №51103579 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3.

20.07.2016 року державним виконавцем виявлено майно, що належить боржнику за виконавчим провадженням №51103579 ОСОБА_3 в торгівельному залі магазину «Ковровий дім» за адресою: м. Павлоград, вул. Горького, 164.

21.07.2016 року державним виконавцем проведено опис виявленого майна боржника та накладено на нього арешт, про що складено акт опису й арешту майна боржника, підписаний державним виконавцем, понятими, зберігачем майна.

В подальшому ОСОБА_3 відмовився від отримання копії акту опису, про що державним виконавцем було складено відповідний акт, однак останній на вимогу суду не був наданий.

Згідно договору від 01.08.2016 року майно передано на відповідальне зберігання.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_3 з 10 год. 30 хвил. 21.07.2016 року був присутнім у приміщенні торгівельного комплексу, де розташований магазин «Ковровий дім» за адресою: м. Павлоград, вул. Горького, 164, знав про проведення виконавчих дій та факт опису майна за зведеним виконавчим провадженням, в якому виступає боржником.

26.07.2016 року позивачем на ім'я керівника Павлоградського ВДВС подано скаргу на дії державного виконавця (а.с.48).

Позивач, спільно із ОСОБА_7, ОСОБА_8 29.07.2016 року звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із скаргою на дії державного виконавця, вчинені 21.07.2016 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року по справі №185/6471/16-ц відмовлено у відкритті провадження у звязку із відсутність підстав її розглядати у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набрала чинності 05.09.2016 року.

В подальшому представник позивача 10.11.2016 року подав заяву про ознайомлення матеріалами зведеного виконавчого провадження, що стало підставою направлення до суду цього позову поштовим звязком 21.11.2016 року.

Вирішуючи питання додержання строку звернення до суду із чим позовом, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, що дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності субєктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених законодавством певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обовязків.

Згідно частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України).

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач дізнався про проведення виконавчих дій та складання акту опису й арешту 21.07.2016 року.

Суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів, пояснень позивача та відповідача не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами, оскільки позивач звернувся із цим позовом до суду 21 листопада 2016 року, тоді як оскаржувані дії та акт опису складені 21.07.2016 року, тобто із пропуском встановленого десятиденного строку.

Суд зазначає, що позивач мав в розпорядженні акт опису, отримавши його від ОСОБА_7, однак відсутність такого акту у позивача, при його обізнаності про його складення, не унеможливлювало його звернення до адміністративного суду у встановлений строк.

Вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду суд не вважає поважними, оскільки звернення до міськрайонного суд, не ознайомлення позивача із матеріалами виконавчого провадження, неотримання особисто від державного виконавця акту опису й арешту не є об'єктивно непереборними обставинами неможливості вчасного подання адміністративного позову, оскарження дій та рішень державного виконавця, у тому числі у зв'язку із існуванням інституту витребування доказів, покладення обовязку доказування на суб'єкта владних повноважень, відсутності підстав для відмови у прийнятті позовної заяви з огляду на відсутність у позивача доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що розглянутий позов поданий поза межами строку, встановленого для звернення до суду, та не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Частиною 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - вімовити.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання протиправними дій, скасування акту та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 3 лютого 2017 року.

Суддя ОСОБА_1