Справа № 2-а-865/11
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 2-а-865/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Добров П.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання провести нарахування у відповідності до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності із ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що він є особою, віднесеною до 3 категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але відповідачем виплати проводяться в менших розмірах, що призвело до порушення його прав.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 вересня 2011 року визнано протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у проведенні перерахунку та виплати щомісячної основної та додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі віднесеної до третьої категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законами України про Державний бюджет на 2009-20011 роки, за період часу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, та з 01.01.2011 року до 19 вересня 2011 року.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, провести перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі віднесеної до третьої категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законами України про Державний бюджет на 2009-20011 роки, за період часу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, та з 01.01.2011 року до 19 вересня 2011 року.

Не погоджуючись з даною постановою суду пенсійний орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на нарахування та виплату основної пенсії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, з висновками суду про задоволення вимог щодо перерахунку основної та додаткової пенсії погодитися не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом №1058-1V, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсії у зв'язку з втратою годувальника (ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування").

Враховуючи наведене, положення ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування" щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при розрахунку основної та додаткової пенсії відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від №796-ХІІ.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії па ЧАЕС І, II, III категорії, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Отже, Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" надає право громадянину який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, отримати пенсію по інвалідності або пенсію у зв'язку з втратою годувальника за умов, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" гарантує розмір основної пенсії, який передбачений ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якщо особа вийшла па пенсію згідно з Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.62 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" роз'яснення порядку застосування нього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами правління, наказами Фонду, а також Положеннями про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Положеннями про управління Пенсійного фонду України в районі, місті та районі в місті.

При виплаті пенсії позивачу головне управління не порушувало норм чинного законодавства, не порушувало прав позивача, отже факт протиправної бездіяльності головного управління відсутній.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України "Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування" забороняється нецільове використання коштів Пенсійною фонду.

Відповідно п. 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2011 рік", у 2011 році норми і положення ст.ст. 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином ст. 7 вищезазначеного Закону закріплює право вибору пенсії, а саме: військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Водночас згідно протоколів за пенсійною справою ЮО-075251 пенсію позивачу призначено згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

До того ж судом першої інстанції не враховано вимоги постанови КМ України від 06.07.2011 № 745, яка набула чинності 23.07.2011 р. та якою було встановлено відповідні розміри виплат в тому числі особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З 01.01.2012 року набула чинності постанова КМ України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210, згідно якої позивачу здійснюється виплата додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, оскільки основну пенсію позивач отримує за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію за вислугу років, на державну пенсію згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він не має права.

Водночас відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції винесена 19 вересня 2011 року, колегія суддів, мотивуючи відкриття провадження у вказаній справі зазначає наступне.

Під оголошенням судового рішення в адміністративному судочинстві потрібно розуміти такі способи (види):

проголошення судового рішення прилюдно в судовому засіданні;

отримання копії судового рішення;

повідомлення суб'єкта владних повноважень про можливість отримання копії судового рішення в суді.

Такий спосіб оголошення судового рішення, як отримання копії судового рішення, використовується і передбачений під час розгляду адміністративної справи в письмовому чи скороченому провадженні (частина 8 статті 183-3, частина 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України), а також у разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення (частини 2, 3 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дана справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку письмового провадження, а тому отримання копії судового рішення у даному випадку є способом оголошення судового рішення.

Проте матеріали справи не містять жодних доказів отримання апелянтом копії судового рішення, що виключає застосування абзацу 3 частини 4 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України від 18 грудня 2014 року, № судового рішення 41983915.

При цьому слід зазначити, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини КОНЦЕВИЧ ПРОТИ УКРАЇНИ» (KONTSEVYCH v. UKRAINE) (Заява № 9089/04) РІШЕННЯ від 16 лютого 2012 року поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вже набуло статусу остаточного, не було свавільним і не суперечило принципу правової впевненості, оскільки ґрунтувалось на тому, що сторона провадження не була належним чином повідомлена про судовий розгляд і тому не могла приймати участь у засіданнях, а також не отримала вчасно копію рішення.

Отже вказане виключає порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на скасування остаточного рішення суду.

За таких обставин судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 вересня 2011 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 06 лютого 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин