Справа № 2а-5934/10/2570
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5934/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Гром Л.М.

при секретарі - Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" до комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентарізації" Чернігівської обласної ради про визнання рішення протиправним,-

В С Т А Н О В И В :

29.12.2009 року, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентарізації" Чернігівської обласної ради і просив визнати протиправним рішення відповідача від 24.12.2009 року про відмову публічному акціонерному товариству "ОСОБА_1 Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" в реєстрації права власності на нерухоме майно нежиле приміщення, загальною площею 305,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Молодіжна, 2; зобовязати комунальне підприємство "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентарізації" Чернігівської обласної ради зареєструвати за позивачем право власності на обєкт нерухомого майна нежиле приміщення, загальною площею 305,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Молодіжна, 2 на підставі п. 6.5.1 нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 договору іпотеки від 07.02.2008 р., реєстраційний № 545, який є договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.02.2010 року провадження в даній справі було закрито з посиланням на те, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2010 року вищевказана ухвала скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Вказав, що відповідачем прийнято рішення незаконно, оскільки в договорі іпотеки від 07.02.2008 року передбачене відповідне застереження, яке вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя і є правовою підставою для реєстрації права власності, що також визначається Законом України «Про іпотеку».

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надсилав.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та приватним підприємством «Союз-Лідер», приватним підприємством «Союз-Мост» та відкритим акціонерним товариством «Чернігівпродтовари» була укладена генеральна кредитна угода № 012/12-001-08 з загальним розміром позичкової заборгованості в розмірі 9000000,0 дол. США, строком до 01.01.2013 року.

В рамках вищевказаної генеральної кредитної угоди (ГКУ) 18 січня 2008 року між позивачем і приватним підприємством «Союз-Мост» був укладений кредитний договір № 012/12/001-08-01 про надання позичальнику кредиту в формі не відновлювальної кредитної лінії лімітом 1624000,00 дол. США, із сплатою 10,95 % річних, строком до 01.01.2013 року.

В забезпечення виконання зобовязань за ГКУ та кредитними договорами укладеними в її рамках було укладено з приватним підприємством «Союз-Мост» нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_3 договір іпотеки реєстровий № 545 від 07.02.2008 року, відповідно до якого в іпотеку бану передано нежитлове приміщення магазину, загальною площею 305,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Молодіжна, 2 та належить ПП «Союз-Мост» на праві власності.

У зв'язку з тим, що ПП "Союз-Мост" подало державному реєстратору Виконавчого комітету Львівської міської ради заяву про припинення юридичної особи (рішення засновників від 02.07.09 р.) керуючись ст.ст. 60. 61 ГК України, ст.ст. 111, 112 ЦК України, АТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" 31.07.2009 р. направив ліквідаційній комісії заяву про визнання вимог Банку до ПП "Союз-Мост" № 12-11/3447 від 31.07.09 р. в розмірі 8 211 975,19 дол. США.

20.10.2009 р. позивач отримав лист голови ліквідаційної комісії ПП "Союз-Мост" від 15.09.2009 р. про визнання вимог Банку до ПП "Союз-Мост", як до боржника та поручителя в розмірі 8 211 975,19 дол. США та включення їх до реєстру кредиторів ПП "Союз-Мост".

01 грудня 2009 р. в газеті "Голос України" № 227 (4727) було опубліковано оголошення про визнання Господарським судом Львівської області 25.11.2009р. Приватного підприємства "Союз-Мост" банкрутом.

21 грудня 2009 р. позивач звернувся до КП "Чернігівське МБТІ" з заявою про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна, а саме:

- нежиле приміщення, загальною площею 305,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Молодіжна, 2, за вартістю 1 500 000, 0 грн.;

- нежиле приміщення магазину з підвалом, загальною площею 1143,3 кв. м. що знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 35. за вартістю 7 300 000,0 грн. (далі - об'єкти нерухомого майна), на підставі ст.ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку» та нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 договору іпотеки від 07.02.2008 р., реєстраційний № 545, який в свою чергу, на підставі п. 6.5.1 Договору іпотеки від 07.02.2008 р., є договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Позивача Відповідач 24.12.2009 р. прийняв рішення про відмову в реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна по вул. Молодіжній, 2 в м. Чернігові на підставі розділу 3.3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.02.2002 р. № 157/6445 в звязку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 3.3 Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5, що діяло на момент прийняття рішення відповідачем, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо: заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення; об'єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ; із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; заявлене право вже зареєстроване; не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно; право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження; відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився; при укладенні договорів між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника.

Відповідно до додатку № 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що діяв на час прийняття рішення відповідачем встановлений Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна: 1. Договори, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, предметом яких є нерухоме майно, про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, договори про задоволення вимог іпотекодержателя, договори про виділ у натурі частки нерухомого майна, про поділ нерухомого майна, що є в спільній частковій чи спільній сумісній власності. 2. Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, що видаються нотаріусами. 3. Свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусами. 4. Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), видані нотаріусами. 5. Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусами. 6. Свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування. 7. Свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді. 8. Свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, оформлені консульськими установами України. 9. Договори відчуження нерухомого майна, що перебуває у податковій заставі, укладені шляхом проведення цільових біржових чи позабіржових аукціонів з метою погашення податкового зобов'язання. 10. Рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. 11. Мирова угода, затверджена ухвалою суду. 12. Рішення засновника про створення державної (національної) акціонерної компанії, державної (національної) холдингової компанії, відкритого акціонерного товариства, створеного в процесі приватизації (корпоратизації), та акт приймання-передавання нерухомого майна або перелік зазначеного майна, наданий засновником чи державним органом приватизації. 13. Дублікати правовстановлювальних документів, видані нотаріусами, органами місцевого самоврядування, органами приватизації, копії архівних документів, видані державними архівами. 14. Свідоцтва про право власності на нерухоме майно загальносоюзних творчих спілок колишнього СРСР, які видаються Фондом державного майна. 15. Свідоцтва про право власності, видані Державним управлінням справами, на житлові та нежитлові об'єкти суб'єктам, що беруть участь разом з Державним управлінням справами в будівництві нового житла.

Встановлено, що постановою господарського суду Львівської області від 25.11.2009 року по справі №8/110 приватне підприємство «Союз - Мост» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359, ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, обов'язки ліквідатора Приватного підприємства «Союз - Мост» покладено на голову ліквідаційної комісії ОСОБА_4.

На підставі ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пунктом 3 постанови господарського суду Львівської області від 25.11.2009 року по справі №8/110 скасовано всі арешти, накладені на майно банкрута Приватного підприємства «Союз-Мост» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359; ) та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника (в тому числі, усі податкові застави, застави рухомого та нерухомого майна, іпотеки). Накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Пунктом 5 цієї постанови зобов'язано ліквідатора відповідно до ст.ст.23-34, 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вжити заходів по оцінці та реалізації активів банкрута.

Згідно з частиною 2 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно боржника, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Під ліквідаційною масою ч.1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розуміє усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно, що входить до ліквідаційної маси, підлягає реалізації у порядку, передбаченому ст. 30 Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 26 та 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у першу чергу задовольняються вимоги, забезпечені заставою.

В п.8.5. рекомендацій від 04.06.2004 року № 04-5/1193 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Президія ВГС України роз'яснила, що в силу колізії між нормами Закону та нормами Законів України «Про іпотеку» і «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», які набули чинності з 1 січня 2004 року, в частині регулювання правового становища кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, у зв'язку з порушенням провадження у справах про банкрутство, судам слід виходити із системного тлумачення норм наведених вище законів та враховувати наступне. До внесення відповідних змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і Законом України «Про іпотеку» окремо від провадження у справі про банкрутство не може здійснюватись, оскільки встановлення у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» особливого порядку задоволення майнових вимог до боржника не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку (мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобов'язань окремих кредиторів). Задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), має здійснюватись за правилами, встановленими Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, після визнання банкрутом приватного підприємства «Союз-Мост», яке є власником приміщення магазину, загальною площею: 305,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Молодіжна, буд. 2, обтяження (зокрема, іпотека) цього приміщення згідно Договору іпотеки від 07 лютого 2008 року скасовується, і воно включається до ліквідаційної маси банкрута та підлягає реалізації ліквідатором у порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відтак, з врахуванням наведеного, після визнання постановою господарського суду Львівської області від 25.11.2009 року по справі №8/110 приватного підприємства «Союз-Мост» банкрутом, позивач не вправі звертати стягнення в індивідуальному порядку на предмет іпотеки - приміщення магазину, загальною площею: 305,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Молодіжна, буд. 2, згідно ст.ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку» та Договору іпотеки від 07 лютого 2008 року, набувати та реєструвати за собою право власності на це майно, оскільки воно включене до ліквідаційної маси ПП «Союз-Мост» та буде реалізоване у порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Після реалізації цього заставного майна в першу чергу будуть задоволені вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», що випливають з кредитного договору, як це передбачено ст. 31 вищевказаного Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно надано відмову в реєстрації права власності, оскільки таку реєстрацію можна вчинити, якщо особою набуте право власності.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав суду безперечних доказів, що дії відповідача суперечать нормам діючого законодавства, а отже відповідач діяв у межах та у спосіб, наданих йому чинним законодавством.

Таким чином, доводи позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 158-163, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

< Поле для вводу тексту >

Суддя Гром Л.М.