Справа № 821/2148/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/2148/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі

про стягнення недоплаченої грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі відповідач) в якому просить стягнути із відповідача на користь ОСОБА_3 суму невиплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні у звязку із скорочення штатів у розмірі 26032, 54 грн.

30.01.2017 року представником позивача в судовому засіданні подана заява про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просить визначити розмір відшкодування за період порушення виплати позивачу належної одноразової грошової допомоги та стягнути таку суму з відповідача.

Позовна заява обґрунтована тим, що на думку позивача їй виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні не у повному обсязі. Зокрема, вважає, що відповідач при вирахуванні середньомісячної премії для виплати одноразової грошової допомоги застосована не вірна формула обрахунку, а саме нарахована виходячи із 12 календарних місяців, а повинна нараховуватися за останні 7 місяців роботи, так як за останньою штатною посадою позивач працювала саме сім повних календарних місяців. Крім того, вважає, що відповідачем неправомірно не включено суми індексації грошового забезпечення при вирахуванні загальної суми одноразової грошової допомоги. Зазначено, що на її думку доплати у порядку індексації грошового забезпечення є обовязковими щомісячними виплатами, які мають постійний характер, входять до структури оплати праці відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», а тому у розумінні п.18.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 року №222 (далі Інструкція), повинні були враховуватися під час розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав із підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив із підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає, що при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні позивач діяв у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач у період з 18.06.2013 року по 30.03.2016 року перебувала у додатковій відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідним наказом №24 о/с від 23.05.2013 року.

Відповідно до наказу №13 о/с від 30.03.2016 року «По особовому складу» позивач стала до виконання службових обовязків з 31.03.2016 року, після виходу із відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно наказу №47 о/с від 31.10.2016 року «По особовому складу» позивача звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з 31.10.2016 року. Даним наказом також встановлено, що має вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 21 рік.

Також, судом встановлено, що за останньою штатною посадою після виходу із додаткової відпустки для догляду за дитиною позивач пропрацювала сім повних календарних місяців.

При звільненні позивача із служби відповідачем виплачена одноразова грошова допомога в сумі 54267, 89 грн., та відповідно була розрахована наступним чином: 1150, 00 (посадовий оклад) + 130, 00 грн. (оклад за спеціальне звання) + 448, 00 грн. (надбавка за вислугу років) + 864, 00 грн. (надбавка за виконання особливо важливих завдань) + 575, 00 грн. (надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади) + 2001, 37 грн. (середньомісячна сума премії за 12 календарних місяців) х 21 рік : 50% = 54267, 89 грн.

Не погоджуючись із нарахованою сумою одноразової грошової допомоги позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що як на підставу для задоволення позову позивач посилається на те, що відповідач при вирахуванні середньомісячної премії для виплати одноразової грошової допомоги застосована не вірна формула обрахунку, а саме нарахована виходячи із 12 календарних місяців, а повинна нараховуватися за останні 7 місяців роботи, так як за останньою штатною посадою позивач працювала саме сім повних календарних місяців. Крім того, вважає, що відповідачем неправомірно не включено суми індексації грошового забезпечення при вирахуванні загальної суми одноразової грошової допомоги. На її думку доплати у порядку індексації грошового забезпечення є обовязковими щомісячними виплатами, які мають постійний характер, входять до структури оплати праці відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», а тому у розумінні п.18.2 Інструкції, повинні були враховуватися під час розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Щодо визначення суми премії для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що для визначення суми премії для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивача відповідачем використаний наступний обрахунок: 83, 61 грн. (премія за квітень 2016 року) + 3456, 00 грн. (премія за травень 2016 року) + 3456, 00 грн. (премія за червень 2016 року) + 4320, 00 грн. (премія за липень 2016 року) + 4320, 00 грн. (премія за серпень 2016 року) + 4320, 00 грн. (премія за вересень 2016 року) + 4060, 80 грн. (премія за жовтень 2016 року) = 24016, 41 грн. : 12 місяців = 2001, 37 грн.

Суд не погоджується із таким обрахунком суми премії для нарахування одноразової грошової допомоги виходячи із наступного.

Відповідно до п.18.1 Інструкції особам рядового і начальницького складу, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. Та деяких інших осіб» при звільненні зі служби за вислугою строку служби, за віком, за станом здоровя, у звязку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків за кожний повний календарний рік служби.

Згідно п. 18.2 Інструкції встановлено порядок нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, а саме: одноразова грошова допомога особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби, нараховується з окладів за останніми штатними посадами, займаними перед звільненням, окладів за спеціальними званнями, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру (надбавок, доплат) та премій (обчислених як середньомісячна сума за попередні дванадцять календарних місяців), крім одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що були їм нараховані в останньому повному календарному місяці служби перед звільненням.

Як уже зазначалося вище, за останньою штатною посадою після виходу із додаткової відпустки для догляду за дитиною позивач пропрацювала сім повних календарних місяців.

За таких обставин, суд вважає, що у звязку із тим, що позивач перебувала на службі менше дванадцяти календарних місяців підряд перед звільненням, то відповідно премія повинна була розраховуватися виходячи із фактичної кількості відпрацьованих перед звільненням місяців, а саме семи місяців.

Суд звертає увагу на те, що така сама позиція викладена в листі Міністерства юстиції України від 06.01.2017 року №514/В-31033/16, який було надіслано позивачу за результатами розгляду її заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім цього, в даному листі вказано, що відповідна вказівка для донарахування позивачу одноразової грошової допомоги при звільнені надана комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Таким чином, для визначення суми премії для нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивача відповідачем повинен був використаний наступний обрахунок: 83, 61 грн. (премія за квітень 2016 року) + 3456, 00 грн. (премія за травень 2016 року) + 3456, 00 грн. (премія за червень 2016 року) + 4320, 00 грн. (премія за липень 2016 року) + 4320, 00 грн. (премія за серпень 2016 року) + 4320, 00 грн. (премія за вересень 2016 року) + 4060, 80 грн. (премія за жовтень 2016 року) = 24016, 41 грн. : 7 місяців = 3430, 92 грн.

За таких обставин, суд зазначає, що позивачу при звільненні із служби не було доплачена одноразова грошова допомога в сумі 15010, 27 грн., а саме: 1150, 00 (посадовий оклад) + 130, 00 грн. (оклад за спеціальне звання) + 448, 00 грн. (надбавка за вислугу років) + 864, 00 грн. (надбавка за виконання особливо важливих завдань) + 575, 00 грн. (надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади) + 3430, 92 грн. (середньомісячна сума премії за 7 календарних місяців, які фактично відпрацьовані) : 50% х 21 рік = 69278, 16 грн. (сума, яка підлягала виплаті) 54267, 89 грн. (сума, яка фактично виплачена) = 15010, 27 грн.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що при розрахунку вказаної премії відповідач використовує суми премії за останні сім повних календарних місяців (квітень-жовтень), а бере до розрахунку премію за один день роботи в березні 2016 року, так як підпунктом 8.3 Інструкції передбачено, що премія особам рядового та начальницького складу виплачується в поточному місяці за результатами оперативно-службової діяльності за минулий місяць. Таким чином, премія за березень виплачувалась в квітні і т.д., всього за період з 31.03.2016 року по 31.10.2016 року позивачу виплачена премія в сумі 24016, 41 грн., яка і була взята судом за основу для визначення середньомісячної суми премії за сім місяців роботи для обрахунку одноразової грошової допомоги.

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем неправомірно не включено суми індексації грошового забезпечення при вирахуванні загальної суми одноразової грошової допомоги, оскільки на її думку доплати у порядку індексації грошового забезпечення є обовязковими щомісячними виплатами, які мають постійний характер, входять до структури оплати праці відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», а тому у розумінні п.18.2 Інструкції, повинні були враховуватися під час розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд не погоджується із такими доводами позивача виходячи із наступного.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначені спеціальним нормативно правовим актом Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Переліком додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби визначений у додатку 28 до вказаної постанови. Суд звертає увагу на те, що індексація грошового забезпечення не віднесена до зазначено переліку.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на рішення Конституційного суду України №9-рп/2013 від 15.10.2013 року, оскільки у даному рішенні не надано офіційного тлумачення нормам права, які регулюють спірні правовідносини. З даного рішення вбачається, що судом надано офіційне тлумачення ст.233 Кодексу законів про працю в аспекті того, чи поширюється необмежений строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати на вимоги про стягнення не нарахованих роботодавцем сум індексації заробітної плати та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати.

За таких обставин, на думку суду, при розрахунку одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби, індексація не враховується, оскільки така складова не передбачена спеціальним нормативно-правовим актом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути із відповідача недоплачену одноразову грошову допомогу при звільненні у звязку із скороченням штатів в сумі 15010, 27 грн.

Щодо вимог позивача про визначення розміру відшкодування за період порушення виплати позивачу належної одноразової грошової допомоги та стягнення такої суми з відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суд звертає увагу на те, що за наслідками розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому розмір відшкодування за час затримки має бути визначений пропорційно до задоволених вимог позивача.

Як зазначалося вище, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача на суму 15010, 27 грн., що у відсотковому співвідношенні до заявлених вимог позивача (26032, 54 грн.) складає 57, 02 %, що еквівалентно сумі 14068, 14 грн. (26320, 54 грн. : 100% х 57% =14068, 14 грн.).

Крім цього, суд звертає увагу на те, що у разі часткового задоволення позовних вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду. ) дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року у справі 6-1207цс16).

За таких обставин, суд вважає, що необхідно стягнути із відповідача відшкодування за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в сумі 14068, 14 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополя на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму недоплаченої одноразової грошової допомоги про звільненні у зв'язку із скороченням штатів у розмірі 15010(п'ятнадцять тисяч десять) гривень 27 копійок.

Стягнути з Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополя на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) відшкодування за час затримки виплати одноразової грошової допомоги у сумі 14068 (чотирнадцять тисяч шістдесят вісім) гривень 14 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 31 січня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 12.3