Справа № 809/1760/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 січня 2017 року м. Київ К/800/585/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про звільнення від сплати грошових коштів за протиправне утримання транспортного засобу,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12 березня 2015 року;

- зобов'язати відповідача здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки "Ford", модель "Fiesta", кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_1;

- звільнити позивача від сплати грошових коштів за утримання транспортного засобу на складі Івано-Франківської митниці ДФС.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року скасовано, та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/800094 від 12 березня 2015 року.

Зобов'язано відповідача повторно розглянути питання митного оформлення транспортного засобу - легкового автомобілю марки "Ford", модель "Fiesta", кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_1.

Стягнуто з Державного бюджету України в межах асигнувань Івано-Франківської митниці ДФС на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 109, 62 гривень.

В решті позову - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року в частині відмови в позові щодо звільнення від сплати грошових коштів за протиправне утримання транспортного засобу скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, позов задоволено.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати грошових коштів за тримання на складі Івано-Франківської митниці належного йому транспортного засобу - легкового автомобілю марки "Ford", модель "Fiesta", кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що 29 грудня 2014 року позивачем подано до митного оформлення електронну митну декларацію № 206050000/2014/405422 на легковий автомобіль марки "Ford", модель "Fiesta", кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, тип двигуна - бензиновий з робочим об'ємом циліндрів 1242 см3, потужність двигуна 60 kw, номер двигуна 8е26217, колісна формула 4х2, колір автомобіля синій, виробник - "Ford werke ag", країна виробництва - Німеччина.

Разом з декларацією подано міжнародну автомобільну накладну (СМR) № 1046 від 19 грудня 2014 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 25 лютого 2009 року, посвідку на постійне проживання № НОМЕР_3 від 08 вересня 2014 року, паспортний документ іноземця № НОМЕР_4 від 22 січня 2010 року, висновок експертного дослідження № 9/101/1131 від 25 грудня 2014 року, копію митної декларації країни відправлення № 282103 від 09 грудня 2014 року, сертифікат відповідності № UA 1/182/0152439-14 від 24 грудня 2014 року.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами Івано-Франківської митниці встановлено, що ОСОБА_1 до дати видачі посвідки неодноразово продовжував термін перебування в Україні у періоди з 07 листопада 2013 року по 08 лютого 2014 року та з 21 березня 2014 року по 28 червня 2014 року, про що свідчать штампи в паспортному документі іноземця № НОМЕР_4 від 22 січня 2010 року.

У зв'язку з необхідністю усунення недоліків під час подання документів позивачем повторно подано декларацію № 206050000/2015/400174 на транспортний засіб марки "Ford", модель "Fiesta", кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску.

З метою застосування пільгових умов, тобто звільнення від оподаткування митному органу надано довідку з комуни Квуаліно провінції Неаполь, датовану 30 січня 2015 року, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_1 проживав в даній комуні у період з 03 червня 1997 року до 03 листопада 2014 року, що підтверджує факт постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання понад три роки у відповідності до вимог наказу Державної митної служби України "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" № 1118 від 17 листопада 2005 року та пункту 3 частини десятої статті 374 Митного кодексу України.

Однак, у зв'язку з тим, що довідка про проживання в комуні Квуліана не відповідала даним про фактичне проживання відповідно до дато-штампів прикордонної служби України у паспорті громадянина і фактично надані документи суперечать один одному та одночасно не були підтверджені штампом "апостиль", 12 березня 2015 року суб'єктом владних повноважень видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094, якою позивачу відмовлено в митному оформленні транспортного засобу з наданням пільг при переїзді на постійне місце проживання.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення слугувала невідповідність наданих документів, та як наслідок відсутність права на пільговий режим митного оформлення задекларованого транспортного засобу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем дотримано усі вимоги, передбачені підпунктом "б" пункту 3 частини десятої статті 374 Митного кодексу України, а саме: проживання до дня видачі посвідки на постійне місце проживання в Україні на території країни, з якої він прибув (Італія) не менше трьох років; володіння транспортним засобом не менше одного року та перебування транспортного засобу на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання більше одного року, оскільки 08 вересня 2014 року позивач отримав посвідку на постійне проживання в Україні, а до цього проживав у країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання більше трьох років. Також в поданих документах підтверджено, що з 25 лютого 2009 року позивач був власником транспортного засобу, який був зареєстрований ним на праві приватної власності в Республіці Італії.

Судами попередніх інстанцій додатково встановлено, що 29 липня 2016 року на підставі поданої позивачем митної декларації № 206050001/2016/401429 було здійснено митне оформлення належного позивачу транспортний засіб марки "Ford", модель "Fiesta", кузов НОМЕР_1, 2008 року випуску, після прийняття членами комісії Івано-Франківської митниці ДФС рішення щодо надання пільг в митному оформленні.

При цьому вищевказаний транспортний засіб, ввезений на митну територію громадянином Італії та прийнятий на зберігання на склад митниці згідно акту прийому-передачі № 1 від 02.02.2015 року на підставі статті 263 МК України.

Так, Ззгідно з частиною третьою статті 263 Митного кодексу України товари, які протягом 30 днів з дня доставлення їх у орган доходів і зборів призначення не поміщені у митний режим або не розміщені на складі тимчасового зберігання чи складі органу доходів і зборів, набувають статусу таких, що зберігаються на складі органу доходів і зборів.

Відповідно до статті 242 Митного кодексу України товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Підставою для поміщення належного позивачу транспортного засобу легкового автомобіля на склад Івано-Франківської митниці стало прийняття митним органом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206050000/2015/00094 від 12 березня 2015 року.

Враховуючи, що вищевказане рішення митного органу скасовано в судовому порядку, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо правомірності звільнення позивача від оподаткування митними платежами при здійсненні митного оформлення належного йому транспортного засобу.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України , в якій передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Івано-Франківської митниці ДФС на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про звільнення від сплати грошових коштів за протиправне утримання транспортного засобу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович