Справа № 379/7/17
Суддя: Потеряйко С. А.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/7/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.

за участю секретаря: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними дій УПФУ у Таращанському районі Київської області при призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області протиправними та зобов'язати вчинити дії щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26, 27, 40, 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2015 роки з 26.08.2016 року, стягнути з Державного бюджету України та повернути їй суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 10.11.2009 року вийшла на пенсію за вислугою років згідно п. е ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». 26.08.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою, яка неправомірно була скоригована інспектором УПФУ у Таращанському районі Київської області, яка скориставшись своїм службовим становищем та не надавши роз'яснень, надиктувала текст заяви, а саме слова «перехід на інший вид пенсії». Інспектор завірила позивача, що це відповідна форма заяви, а в іншій формі, тобто «призначити пенсію за віком» заява не буде прийнята. Відповідач призначив пенсію за віком, але відмовив у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2013-2015 роки. Натомість протиправно було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік. 28.11.2016 року позивач отримала листа відповідача за № 6862/02-01 з відмовою у застосуванні показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2015 роки. Відповідач посилався на те, що перехід з пенсії за вислугою років на пенсію за віком було здійснено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тож під час переведення із пенсії за вислугу років на пенсію за віком правомірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2008 рік.

Про порушення своїх прав на отримання пенсії у збільшеному розмірі позивач дізналася після 29.09.2016 року. Вона скористалася своїм правом досудового порядку вирішення спору і звернулася до відповідача з вимогою усунути порушене право на отримання пенсії в більшому розмірі. 28.11.2016 року вона отримала лист-відповідь УПФУ у Таращанському районі Київської області за № 6862/02-01 від 28.11.2016 року в якому було зазначено, що нарахування пенсії проводиться згідно чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням встановленого ст.99 КАС України строку позовної давності позивач просить суд задовольнити її вимоги, а саме з 26.08.2016 року, так як вона звернулася до суду в межах строку для подачі адміністративного позову.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та суду показала, що відповідно до розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, та які відповідно до раніше чинного законодавства мали право на пенсію за вислугу років, провадиться згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії за вислугу років призначають відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за наявності спеціального стажу роботи не менш, як 25 років, незалежно від віку) та Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

10.11.2009 року, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 вище вказаного Закону.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. При працевлаштуванні на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється.

Тобто, особі не відмовляють у вже призначеній у встановленому порядку пенсії за вислугу років, а лише припиняють її виплату на період праці за спеціальністю. Якщо особа залишає місце роботи за спеціальністю, виплата вже призначеної пенсії за вислугу років поновлюється.

У зв'язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років, позивачу було припинено виплату пенсії, а рішення про її довічне призначення не скасовано. Пенсіонерам, яким призначено пенсію за вислугу років, під час роботи на посаді, яка дає право на цю пенсію, пенсія не виплачується. Право на одержання одночасно і пенсії, і заробітної плати у них виникає лише у разі, якщо після досягнення пенсійного віку їм буде призначено пенсію за віком. Тому, після досягнення пенсійного віку, позивачу було призначено пенсію за віком (тобто переведено з одного виду пенсії на інший).

Якщо пенсіонер після призначення пенсії за вислугу років не працював,' розрахунок пенсії за віком здійснюватиметься за матеріалами пенсійної справи, тобто фактично розмір пенсії не зміниться - зміниться лише вид пенсії.

Якщо ж зазначена вище особа після призначення пенсії працювала, при переведенні на пенсію за віком, за її бажанням, можуть бути враховані стаж і заробіток, набуті після призначення пенсії за вислугу років, тобто збільшиться коефіцієнт страхового стажу та індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Однак і в цьому випадку розрахунок заробітної плати здійснюватиметься з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.

Вищезазначене обумовлено тим, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті- 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тому, згідно заяви позивача від 26.08.2016, їй був проведений перерахунок пенсії перехід з пенсії за вислугою років на пенсію за віком з 26.08.2016. згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після проведеного перерахунку загальний стаж складає 36 років 10 місяців 28 днів ( по 31.08.2015). Заробітна плата врахована за період роботи з 01.04.1995 по 31.03.2000, з 01.07.2000 по 31.08.2015. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складав 2642,56 грн. При перерахунку пенсії була правомірно застосована середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2008 рік, тобто 1573,99 грн.

Підстав для задоволення позовних вимог не має, тому представник просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали адміністративної справи та матеріали пенсійної справи позивача, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10.11.2009 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

25.08.2016 року позивач набула право на призначення пенсії за віком, так як досягла такого віку 57 р. 6 міс.

26.08.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивач звернулася з заявою до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач, розраховуючи пенсію за віком, застосував середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік в розмірі 1573,99 грн., яка була врахована для призначення пенсії позивачу.

Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2015 роки, так як умови і порядок обчислення пенсій за вислугою років та за віком визначені різними законодавчими актами.

Листом відповідача за № 6862/02-01 від 28.11.2016 року, позивачу було повідомлено, що згідно її заяви від 26.08.2016 року за № 722, її було переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком з 26.08.2016 року згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», під час такого переведення правомірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2008 рік.

Таким чином, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В даному випадку відбулося призначення пенсії позивачу 26.08.2016 на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2016 році, то має застосовуватися середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія позивачу згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була призначена вперше, отже для визначення її розміру мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частина 4 ст. 45 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказує, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проаналізувавши наведені вище правові норми, суд дійшов висновку, що при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тільки за бажанням пенсіонера.

Матеріали справи не місять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність такого бажання у позивача ( застосування показника середньої заробітної плати за 2008 рік) як на момент призначення пенсії за віком у 2016 році, так і на час вирішення спору в суді.

Аналогічні правові позиції висловлені Вищим адміністративним судом України у постановах від 01 грудня 2013 року по справі № К/800/38624/13, від 02 квітня 2014 року по справі № К/800/45035/13, від 16 січня 2014 року по справі № К/800/1384/13.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що в судовому засіданні представник відповідача не надав обгрунтованих пояснень застосування показника середньої заробітної плати за 2008 рік при призначенні пенсії позивачу.

Керуючись ст. ст. 26, 27, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 6, 17, п. 4 ч. 1 ст. 18, 87, 94, 104-106, 158-163, 185, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними дій УПФУ у Таращанському районі Київської області при призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік при призначенні пенсії ОСОБА_1 у 2016 році - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»- із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, а саме з останньої дати перерахунку пенсії позивача в 2015 році, починаючи з 26.08.2016.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1280 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 03.02.2017р.

ГоловуючийС. А. Потеряйко