Справа № 2а-5715/10/2570
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5715/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.
при секретарі Кондратенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо вирішення питань про встановлення громадянам України статусу ветеранів війни (учасника бойових дій) стосовного прийнятого по позивачу рішення щодо відмови у встановленню йому статусу учасника бойових дій і скасування прийнятого рішення та зобов`язання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення щодо встановлення позивачу статусу учасника бойових дій в межах своєї компетенції у відповідності до норм чинного законодавства України. Свої вимоги мотивує тим, що позивач неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Щорський РВК) та ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про встановлення йому статусу учасника бойових дій відповідно до п. 11 ст. 6 Закону України Про статус ветеранів війни та гарантій соціального захисту, надавши необхідні підтверджуючі документи, але комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 26.10.2010 року за його відсутності, розглянула заяву та надані документи і прийняла рішення про відмову в наданні йому статуса учасника бойових дій, в зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, як того вимагає наказ Міністра оборони України від 08.04.12010року №158. Вважає дії комісії протиправними, оскільки ним надані всі документи, на підставі яких можна зробити достовірний висновок про його участь у розмінуванні вибухонебезпечних предметів.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та пояснив, що 25 серпня 2010 року позивачем до комісії Чернігівського ОВК з розгляду питань, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій було надано заяву про встановлення йому статусу учасника бойових дій відповідно до п.11 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно п.7 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 заява позивача була прийнята до розгляду та призначено засідання комісії на 15 вересня 2010 року, про що позивач був повідомлений 09.09.2010 року, але на засідання комісії не прибув. 01.09.2010 року та 14.09.2010 року комісією Чернігівського ОВК були отримані заяви позивача, відповідно до яких останній просить розшукати та долучити до розгляду комісії ряд документів. Секретарем комісії у відповідності до п. 7 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України було розшукано ряд документів та надано на розгляд до комісії. У зв`язку з відсутністю кворума 15.09.2010 року засідання комісії не відбулось, про що позивача було повідомлено листом від 15.09.2010 року № 1928. 26.10.2010 року відбулось засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 на якому позивачу було відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій за відсутності документів зазначених в п.8 Положення. На дане засідання позивач не з`явився та додаткових документів не надав. Про рішення комісії Чернігівського ОВК позивача було повідомлено листом від 29.10.2010 року № 2312 та надіслано копію протоколу засідання комісії від 26.10.2010 року № 18. Виходячи з вищезазначеного комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 діяла у межах своєї компетенції та у відповідності до норм чинного законодавства.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, що позивач проходив службу з липня 1988 по грудень 1998 рік в Щорському РВК на посаді відповідального виконавця. За час проходження військової служби в Щорському РВК згідно наказів Щорського РВК від 26.12.1990 року, 29.12.1991 року, 31.12.19992 року, 31.12.1994 року, 18.01.1995 року, 30.12.1997 року був призначений відповідальним за очищення території району від вибухонебезпечних предметів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у серпні 2010 року звернувся із заявою до комісії Чернігівського ОВК з розгляду питань, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій про встановлення йому статусу учасника бойових дій відповідно до п.11 ст.6 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII).
Відповідно до п.11 ст. 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у травленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.
Відповідно до Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 8 квітня 2009 року за №158 (далі Положення №158), вирішення питань про визначення учасників бойових дій, відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», покладається на комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, що створюються в Міністерстві оборони України, військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.
Згідно п.7 Положення №158 комісії зобов`язані приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; робити запити до відповідних архівних установ, про що повідомляти заявника; розглядати заяви громадян, що надійшли до Комісій, у тримісячний термін; заслуховувати пояснення громадян, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази; у разі відмови в задоволенні вимог, викладених у заяві, рішення доводити до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення.
На виконання вимог п.7 Положення №158, комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 заява позивача була прийнята до розгляду та призначено засідання комісії на 15.09.2010 року, про що позивач був повідомлений 09.09.2010 року, що підтверджується його особистим підписом на повідомленні (а.с.27), але на засідання комісії не прибув. 01.09.2010 року та 14.09.2010 року комісією Чернігівського ОВК були отримані заяви позивача, відповідно до яких останній просив розшукати та долучити до розгляду комісії ряд документів. Секретарем комісії було розшукано ряд документів та надано на розгляд до комісії. У зв`язку з відсутністю кворума 15.09.2010 року засідання комісії не відбулось, про що позивача було повідомлено листом від 15.09.2010 року № 1928 (а.с. 28). 13.10.2010 року позивачу було повідомлено про наступне судове засідання, яке відбудеться 26.10.2010 року о 14 год. 30 хв.
26.10.2010 року на засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час розгляду документів громадянина ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій, комісія з`ясувала, що даний громадянин в період 1988 - 1998 проходив військову службу на посаді відповідального виконавця Щорського РВК.
У відповідності до функціональних обов`язків відповідального за очищення території району від вибухонебезпечних предметів, затверджених 20.05.1994 року Щорським районним військовим комісаром позивач зобов`язаний був відповідати за роботу по знешкодженню вибухонебезпечних предметів, знайдених на території району, вести облік, переписку та звітність. Функціональні обов`язки позивача, затверджені 25.09.1996 року Щорським районним військовим комісаром, передбачали основні обов`язки відповідального за очищення території району від вибухонебезпечних предметів: готування телеграм до військової частини для виклику групи розмінування; з прибуттям групи розмінування супроводжування її до місця виявлення вибухонебезпечних предметів; після знищення вибухонебезпечного предмету проводити роз`яснювальну роботу з місцевими жителями; безпосередня участь в роботах по вийманню із ґрунту, транспортуванню, знищенню вибухонебезпечного предмету категорично заборонялася.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він з 1987 року по 1996 рік займав посаду Щорського районного військового комісара. Також, зазначив, що для очищення територій від вибухонебезпечних предметів районним військовим комісаром видається наказ, яким встановлюється особа відповідальна за вказані очищення. Позивач ОСОБА_1 неодноразово призначався відповідальним за очищення району від вибухонебезпечних предметів. До його компетенції входило вирішення тільки організаційних питань по знешкодженню вибухонебезпечних предметів та візуальне визначення типу вибухонебезпечного пристрою. Щодо транспортування, виїмки та знешкодження вибухонебезпечних пристроїв, то вказані дії не входили до кола обов`язків останнього. Видання наказів Щорським РВК про виїзд відповідального за очищення району від вибухонебезпечних предметів з групою розмінування чинним законодавством не передбачалось, а тому відповідні накази не видавались.
Свідок ОСОБА_3 зазначив, що до основних обов`язків позивача входило відбувати разом з групою розмінування на місце розташування вибухонебезпечного предмету, огляд та вивезення вибухонебезпечних предметів для знешкодження. Також, зазначив, що неодноразово виїжджав з ОСОБА_1 на розмінування та бачив як позивач приймав участь у розмінуванні вибухонебезпечних предметів. Письмово накази на виїзд групи по розмінуванню вибухонебезпечних предметів Щорським РВК не видавались.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що з 1992 по 1994 рік він перебував на посаді оперуповноваженого карного розшуку Щорського районного відділу внутрішніх справ. Він разом з представником військкомату ОСОБА_1 знайшли на залізничному вокзалі м. Щорса три вибухонебезпечні предмети мінометні міни. Вказані вибухонебезпечні пристрої були перенесені ОСОБА_1 до машини, вивезені та знешкоджені, про що був складений акт про виконані роботи.
Відповідно до п. 8 Положення №158 комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів: довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака "За разминирование"; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; партійних документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін); для військовослужбовців, які були направлені для виконання миротворчих місій або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії, та для військовослужбовців постійного складу (особовий склад миротворчих підрозділів, військові спостерігачі, військові поліцейські): витягу з наказу (по особовому складу) Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, командувача виду Збройних Сил України відповідно про призначення на посаду в частину, яка перебуває у складі миротворчих сил; витягу з відповідного розділу особової справи військовослужбовця про проходження військової служби у складі миротворчих сил; довідки про проходження військової служби у складі миротворчого підрозділу; для військовослужбовців, які перебували у відрядженні: рішення Міністра оборони України або начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України про відрядження; витягу з наказу по стройовій частині відповідного командира (начальника) про направлення у відрядження; копії посвідчення про відрядження з відповідними відмітками про прибуття та вибуття; для військовослужбовців, які брали участь у розмінуванні або траленні бойових мін: витягу з наказу командира військової частини про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін); витягу з наказу командира військової частини про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін); акта на виконання робіт із розчистки місцевості (територіальних і нейтральних вод) від вибухонебезпечних речовин (бойових мін).
Згідно протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду питань, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, яка утворена у відповідності до наказу Міністра оборони України від 08.04.2009 року №158 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.02.2010 року № 37 комісією було прийнято рішення, яким ОСОБА_1 було відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій в зв`язку з відсутністю документів перелік яких передбачений п.8 Положення № 158.
Вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає правомірним та таким, яке відповідає нормам чинного законодавства з огляду на наступне.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», видано Наказ командувача військ Західного оперативного командування від 23.06.2004року за №160, наказ Міністра з надзвичайних ситуацій від 31.05.2006 року за №331, згідно із якими статус учасника бойових дій може бути наданий особі на підставі: витягу з наказу командира про призначення до групи розмінування та допущення особового складу до знищення вибухонебезпечних предметів; витяг з наказу командира про виїзд у складі групи на розмінування; Акту на виконання робіт з розчистки місцевості від вибухонебезпечних предметів.
Відповідно до п.6 спільного наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства оборони України, Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.02.2006 року за №53/51/66, передбачено склад та оснащення груп розмінування Збройних Сил України: командир групи - офіцер (прапорщик) інженерних військ-1; старший сапер - 1; водій - сапер 2, сапер-1.
Натомість, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 1990 по 1997 рік не входив до вищезазначеного переліку, та і не міг входити, оскільки військовослужбовці військових комісаріатів не входять до складу груп розмінування.
Позивач відповідно до наказів Щорського районного військового комісара від 26.12.1990 року № 117, від 29.12.1991 року № 120, від 31.12.1992 року № 131, від 31.01.1994 року № 4, від 18 січня 1995 року № 2, від 30.12.1997 року № 69 був призначений відповідальним за очищення території району від вибухонебезпечних предметів.
Жодних наказів командира військової частини щодо призначення ОСОБА_1 до складу групи розмінування Збройних Сил України не видавалось.
Також, згідно вищезазначеного спільного наказу та наказу командувача військами Західного оперативного командування від 08.08.2000 року № 150, у випадках розмінування, на військові комісаріати в тісній взаємодії місцевими органами виконавчої влади і управліннями з питань надзвичайних ситуацій та справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, покладено лише організацію збору даних про виявлені вибухонебезпечні предмети, їх достовірність, своєчасне інформування командирів з`єднань і частин про місцезнаходження і охорону об`єкту до прибуття пересувних груп розмінування, організацію взаємодії з органами ДАІ щодо супроводження машин, що транспортують вибухонебезпечні предмети.
Отже, як вбачається з вищенаведеного ОСОБА_1 , до складу групи розмінування не входив, а брав участь у розмінуванні території Щорського району лише як представник ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Дана обставина також підтверджується Актами знешкодження вибухонебезпечних предметів при розмінуванні від 31.03.1993 року №1 (а.с.6) та від 05.09.1992 року (а.с.7), де чітко вбачається те, що позивач, не входив до групи розмінування, а вказаний як представник військового комісаріату.
Показання свідків не можуть судом взяті до уваги, оскільки, як встановлено судом, вони не є учасниками бойових дій.
Інших доказів, які б свідчили про безпосередню участь позивача у розмінуванні полів і об`єктів народного господарства позивачем суду не подано.
Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 по визначенню статусу учасника бойових дій, відмовляючи позивачу у наданні такого статусу, діяла правомірно, прав позивача не порушувала, оскільки жодних підстав для задоволення заяви не було.
Суд не приймає до уваги рішення воєнного суду Чернігівського гарнізону від 10 липня 1996 року і 27 вересня 1996 року та воєнного суду Центрального регіону України від 9 серпня 1996 року і від 18 липня 1997 року, оскільки вони не встановлюють факт участі позивача у розмінуванні полів і об`єктів народного господарства.
Суд також бере до уваги, що згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оскільки, відповідач довів правомірність своїх дій, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а отже не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити повністю.
Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

< Поле для вводу тексту >

Суддя Падій В.В.