Справа № 335/10841/16-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Бойка О.Ю. при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя рядової поліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача серії АР №050589 від 20 вересня 2016 р. його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за те, що він 20 вересня 2016 р. о 12:25 год. у м. Запоріжжя на пр. Соборному, 151, надаючи перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, керуючи транспортним засобом «Volkswagen» LT 35 ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зупинився після дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», перетнувши її, чим порушив вимоги п.п. 8.5.1, 16.3 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що правил дорожнього руху він не порушував, а відповідач не могла достовірно бачити зазначене в оспорюваній постанові порушення, через несприятливі погодні умови та погану видимість. Вважає, що доказів на підтвердження його винуватості відсутні, свідки до розгляду справи про адміністративне правопорушення не залучались. До того ж, п.16.3 Правил дорожнього руху України у випадку необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, дозволяє водію зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), світлофором, так щоб бачити його сигнал, що й було зроблено позивачем. Розгляд справи на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правової допомогою, порушило права позивача, передбачені ст.268 КУпАП. Також відповідачем при винесенні постанови не було відібрано від позивача письмових пояснень з приводу вказаних правопорушень, чим порушено його право на захист. Просить суд визнати дій відповідача по складанню спірної постанови неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позов підтримав, просив його задовольнити, надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, без проведення фіксації процесу технічними засобами.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Оскільки у судове засідання прибули не всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ч.1 ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 050589 від 20 вересня 2016 р., прийнятої відповідачем, ОСОБА_4 20 вересня 2016 р. о 12:25 год. у м. Запоріжжя на пр. Соборному, 151, надаючи перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, керуючи транспортним засобом «Volkswagen» LT 35 ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зупинився після дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», перетнувши її. Своїми діями позивач порушив вимоги п.п. 8.5.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.8.5.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з п.16.3 Правил дорожнього руху України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП настає у разі порушення водієм правил проїзду перехресть.

У спірній постанові не зазначено, що позивач порушив саме правила проїзду перехресть. Також відповідачем не надано суду доказів того, що позивач зупинився після дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», перетнувши її, чим порушив вимоги п.п. 8.5.1, 16.3 Правил дорожнього руху України.

Поряд із цим, позивач вказує у позові, що він не порушував вимог п.п. 8.5.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, не здійснював зупинки після дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», а тільки зупинився перед червоним сигналом світлофора для забезпечення безпеки дорожнього руху. Ці твердження позивача відповідними доказами відповідачем спростовані не були.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч.2 ст.71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази тих обставин, що ОСОБА_1 не зупинявся після дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», перетнувши її.

Що стосується посилання позивача на процесуальні порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача, то відповідачем також суду не надано доказів дотримання ним передбаченої законом процедури розгляду справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача неправомірними при складанні постанови задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії АР №050589 від 20 вересня 2016 р., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її складання.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163, 171, 247 КАС України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №050589 від 20.09.2016 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Ю.Бойко