Справа № 813/4232/16
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року № 813/4232/16

о 12 год., 37 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Гойна Є.А., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/4232/16 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представники - ОСОБА_2
до Відділу державної РАЦС реєстраційної служби Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, представник - не прибув
про зобов'язання внести зміни в актовий запис про одруження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у якому просила зобов'язати Жидачівський районний відділ РАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни в свідоцтво про одруження актового запису № 17 від 28.07.1958 року, видане Бібрською міською радою Перемишлянського району Львівської області, а саме в графі національність нареченої ОСОБА_1 змінити національність з українки на польку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в свідоцтві про народження позивача, актовий запис № 158 видане 07 квітня 1949 року, відділом РАЦС м. Ходорів Жидачівського району Львівської області записано, що її батько, ОСОБА_4 за національністю є українець, а мама ОСОБА_5 за національністю є полька. В свідоцтві про одруження позивача, актовий запис № 17 від 28.07.1958 року видане Бібрською міською радою Перемишлянського району Львівської області записано, що її чоловік ОСОБА_6 за національністю є українець, а позивач - ОСОБА_1 в графі національність записана теж українка.

Позивач зазначає, що в дійсності за національністю вона є полька. Однак, в свідоцтві про одруження в графі національність нареченої помилково вказано, що вона українка бо її національність полька. Також, позивач вказує, що в неї є карта поляка, яка підтверджує її приналежність до польського народу.

22.09.2016 року позивач звернулася до відповідача про внесення змін до актового запису про одруження №17 від 28.07.1958 року, складеного Бібрською міською радою Перемишлянського району Львівської області, а саме у графі національність нареченої змінити національність з українки на польку. Однак їй було відмовлено.

Позивач вважає та відносить себе польської національності, її мама була полькою і тому бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національність меншин в Україні».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, з підстав що усі належні документи, матеріали справи, що мали вагоме місце при вирішенні даного питання знаходяться у справі про внесення змін, яка 24.11.2016 року направлено до Перемишлянського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області на виконання, а також зберігання - (оскільки актовий запис знаходиться в даному районі) в частині внесення змін щодо виправлення імені нареченої з «Каролина» на «Кароліна».

Відповідач зазначає, що документ, який був представлений позивачем, як «карта поляка», не дає підстави для внесення змін до актового запису цивільного стану відповідно до чинного законодавства України, який регулює підстави внесення змін.

Питання порядку встановлення факту національності згідно чинного законодавства не відноситься до компетенції відділів ДРАЦС.

Також, відповідач просив розглядати справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

22.09.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про одруження № 17 від 28.08.1958 року, складеного Бібрською міською радою Перемишлянського району Львівської області, а саме у графі національність нареченої змінити національність з українки на полька.

08.06.2016 року відповідачем надано висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, в якому відповідач в частині внесення змін щодо прізвища нареченої після шлюбу з «ОСОБА_1» (без апострофа) на «ОСОБА_1», а також у графі «національність нареченої» з «українки» на «полька» не можливістю внесення у зв'язку з відсутністю належних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року із змінами і доповненнями, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до цього ж Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно ст. 9 цього ж Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України..

Згідно ст. 22 цього ж Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

особи, щодо якої складено актовий запис;

одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

опікуна недієздатної особи;

спадкоємців померлого;

представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

У разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв'язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Згідно п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 2.1. цих же Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Реєстрація заяв про внесення змін до актових записів цивільного стану, поданих до відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявником особисто та отриманих від інших відділів, проводиться у журналі обліку заяв встановленої форми.

Згідно п. 2.5. цих же Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається:

особою, щодо якої складено актовий запис;

одним із батьків неповнолітнього (малолітнього);

піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього;

опікуном недієздатної особи;

спадкоємцем померлого;

представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Якщо заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін до актового запису про народження після державної реєстрації народження, не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою за умови засвідчення справжності підпису нотаріально. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності.

Згідно п. 2.6. цих же Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються:

свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;

інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог надав суду копії:

- Паспорта позивачки;

- Свідоцтва про народження позивачки;

- Картки поляка позивачки;

- Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог з врахуванням наступного:

Позивачем обрано спосіб захисту, як зобов'язання відповідача внести зміни в актовий запис про народження позивачки № 17 від 28.07.1958 року, а саме в графі національність нареченої ОСОБА_1 змінити національність з українки на польку. Притому, що згідно чинного на час розгляду справи Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», так і згідно чинного на час вчинення актового запису про народження позивачки за № 17 від 28.07.1958 року Кодексу про шлюб та сім'ю України, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями встановлювати факти, що мають юридичне значення.

Представником позивача, жодних належних та допустимих доказів (в тому числі, рішення суду, яке б набрало законної сили, лише про встановлення факту національності позивачки - полька, або доказів які існували до чи на момент вчинення спірного актового запису), які б спростовували безспірні факти актового запису цивільного стану № 17 від 28.07.1958 року, суду не надано.

Вищевказані докази надані представником позивача, не враховуються судом як докази які підтверджують обґрунтування позовних вимог про зобов'язання внесення змін в актовий запис № 17 від 28.07.1958 року, оскільки такі не були і не могли бути підставою для його складання, відповідно не спростовують його безспірність.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що під час державної реєстрації акту цивільного стану позивача були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) суду не надано.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог .

Згідно ст. ст. 49, 70, 71 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Жидачівського районного відділу РАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання внести зміни в свідоцтво про одруження актового запису № 17 від 28.07.1958 року, а саме в графі національність нареченої ОСОБА_1 змінити національність з українки на польку, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 30.01.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.