Справа № 2-а-1668/11
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1668/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

з участю секретаря Матасової Н.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рогатині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора адмінпрактики Тисменицького ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови серії АТ № 224030 від 16 квітня 2011 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 255,00 гривень штрафу.

В судовому засіданні позивач заявлену вимогу підтримав повністю та пояснив, що 16 квітня 2011 року інспектором адмінпрактики Тисменицького ВДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову, якою його визнано винним у тому, що 16 квітня 2011 року о 17 год. 03 хв. в с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав перевагу в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України.

Постанову про накладення на нього адміністративного стягнення вважає незаконною з наступних підстав. 16 квітня 2011 року приблизно о 17 год. 03 він керував транспортним засобом марки ВАЗ 210934 номерний знак НОМЕР_2 в с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області. Підїжджаючи до вказаного у постанові пішохідного переходу, зменшив швидкість автомобіля та переконавшись, що немає жодного пішохода який би переходив чи хоча б збирався переходити проїжджу частину дороги проїхав даний пішохідний перехід та продовжив свій рух. Проїхавши ще близько 50 метрів був зупинений інспектором ВДАІ, який звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, а саме у тому, що він не надав дорогу пішоходам на пішохідному переході. Він інспектору ДПС пояснив, що правил дорожнього руху не порушував та попросив вказати яких саме пішоходів він не пропустив, однак у цьому йому було відмовлено. Інспектор ВДАІ, не взявши до уваги його пояснень, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач по справі в судове засідання не прибув, про причину своєї неявки до суду не повідомив, хоч про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенню ч. 1 ст. 71 КАС України у відповідності до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, заслухавши доводи позивача та дослідивши письмові докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 квітня 2011 року інспектором адмінпрактики Тисменицького ВДАІ ОСОБА_2 складено протокол серія АТ1 №139100 про порушення ОСОБА_1 п.18.1 Правил дорожнього руху.

Цього ж дня, за наслідками розгляду протоколу, інспектором адмінпрактики Тисменицького ВДАІ ОСОБА_2 винесено постанову серія АТ № 224030 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В постанові зазначено, що 16 квітня 2011 року о 17 год. 03 хв. в с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не надав перевагу в русі пішоходам, які переходили проїзджу частину дороги по пішохідному переходу.

Відповідно до п.18.1 Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. Про правила дорожнього рухуз наступними змінами і доповненнями водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати змогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на пішохід.

Частиною 1 статті 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення він був не згідний з даним протоколом. Свідків в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Аналогічні пояснення позивач надав у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач на підтвердження позовних вимог послався на відсутність доказів про порушення ним вимог п.18.1 Правил дорожнього руху, про це він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. В свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не подав заперечень проти позову і не представив суду належних і допустимих доказів, які стверджують підставність прийнятого ним рішення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова серії АТ № 224030 від 16 квітня 2011 року, яка складена інспектором адмінпрактики Тисменицького ВДАІ ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України та накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255,00 гривень скасуванню.

Керуючись ст.ст. 247,293 КпАП України, ст.ст. 71,158-163,171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії АТ № 224030 від 16 квітня 2011 року року, яка складена інспектором адмінпрактики Тисменицького ВДАІ ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення 255,00 гривень штрафу скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.Г.Могила