Справа № 580/2049/16-а
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/2049/16-а
Номер провадження 2-а/580/17/17
П О С Т А Н О В А

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2017 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Гура А. О..

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про оскарження повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною завою, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2012 року постановою Лебединського районного суду Сумської області № 1810/2254/12 було задоволено позовні вимоги управління та стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління 9095 грн. 10 коп. 19.10.2016 року департаментом було направлено на адресу Лебединського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області заяву про примусове виконання постанови та виконавчий лист на виконання вищевказаної постанови. У звязку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, 26.10.2016 року державний виконавець Радьков О.М. прийняв рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання з підстав не сплати департаментом авансового внеску. Дане повідомлення є незаконним, оскільки управління соціального захисту населення Сумської міської ради, яке було зазначене стягувачем у постанові Лебединського райсуду від 17.09.2012 року та виписаному на його виконання виконавчому листу у справі №1810/2254/12 від 15.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 9095.10 грн., відповідно до рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради та їх загальну чисельність», 05.05.2016 року реорганізовано у департамент із правонаступництвом всіх прав та обовязків управління. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», як державний орган, що виконував функції держави по виплаті тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів влади, повинен бути звільнений від сплати авансового внеску.

Тому позивач просить суд просить скасувати повідомлення державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області від 26.10.2016 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання за виконавчим листом № 1810/2254/12 ( виконавче провадження № 52745852) та зобовязати відповідача прийняти до виконання вищевказаний виконавчий лист.

В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги та обставини, на яких вони ґрунтуються, підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач вважає, що дії державного виконавця в частині повернення виконавчого документу без виконання є незаконними, оскільки постанова суду від 17.09.2012 року до теперішнього часу не виконана.

Представник відповідача в судове засідання теж не зявився, але надіслав до суду свої заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та просить відмовити у звязку з необґрунтованістю, оскільки стягувач являється органом місцевого самоуправління та не відноситься до державних органів, тому не звільняється від сплати авансового внеску.

Вислухавши представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позовних вимогах слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав:

Судом встановлено, що 17.09.2012 року Лебединським районним судом Сумської області прийнято постанову за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів на відшкодування тимчасової державної допомоги, якою вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Постанова набрала законної сили 15.10.2012 року (а.с.5) і того ж дня Лебединським районним судом Сумської області видано виконавчий лист стягувачу.

19.10.2016 року департаментом було направлено на адресу Лебединського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області заяву про примусове виконання постанови суду та виконавчий лист по вищевказаній постанові.

26.10.2016 року департаменту повідомленням державного виконавця було повернуто виконавчий лист без прийняття до виконання у звязку з несплатою авансового внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (стаття 181 КАС).

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці , визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Статтею 19 згаданого Закону встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У відповідності до ст. 25 Закону, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Судом встановлено, що державним виконавцем Радьковим О.М. 26.10.2016 року за вих. № 15293 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1810/2254/12 від 15.10.2012 з підстав, встановлених п.8 ст.4 та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.9,10). В повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 26.10.2016 року зазначено причину такого рішення - не надання підтвердження сплати авансового внеску.

Департамент соціального захисту населення Сумської області є виконавчим органом Сумської міської ради, відповідно до Положення про департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 30 березня 2016 року № 529 МР, він у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України, тобто він є органом місцевого самоврядування, а не державним органом, який звільняється від сплати авансового зобовязання на підставі ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

На думку суду, позивач не довів, що при виконанні органом місцевого самоврядування делегованих функцій держави, він повинен бути звільнений від сплати авансового платежу.

Тому суд вважає, що підстав для звільнення позивача від сплати авансового внеску у державного виконавця Радькова О.М. не було і його дії при винесенні рішення про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання є правомірними. Сам факт назви цього рішення не постановою, а повідомленням, не тягне за собою неправомірність прийнятого державним виконавцем рішення.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить висновку про законність оскаржуваного повідомлення та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 8,19,55 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 69, 70, 71, 181 КАС України, ст.ст. 8, 13, 18, 26, 50, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про оскарження повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії .

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: А. О. Гура