Справа № 805/1090/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/1090/16-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод №2" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення від 23 березня 2016 року,

встановив:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.12.2016 касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишено без руху.

У встановлений судом строк, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги, проте у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

У касаційній скарзі Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Донецький міський молочний завод №2» зареєстровано в якості юридичної особи, та перебуває на обслуговуванні у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління.

Відповідачем на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку підприємства позивача з питань своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за липень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року, серпень 2015 року, за наслідками якої складено акт від 09.03.2016 №79/28-03-47/00445162.

Перевіркою встановлена несвоєчасна сплата єдиного внеску, чим порушено положення п.8 ст.9 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010 (далі - Закон № 2464-VІ), за що встановлена відповідальність п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VІ.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Як визначено в п. 2 ч.1 ст. 25 Закону № 2464-VІ зазначені положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакціях Закону до 28.12.2014 - у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум).

Закон № 1669-VII, який набрав чинності з 15.10.2014, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Так, пп. 8 п. 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015) такого змісту:"Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов’язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов’язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Зазначена норма проіснувала з 15.10.2014 до 01.01.2016, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII.

З огляду на дію зазначеної норми позивач звільнявся від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 2464-VІ за невиконання обов’язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 по 01.01.2016.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу 31.10.2014 видано сертифікат Торгово-промислової палати України №3765/05-4/41, яким засвідчено настання обставин непереборної сили ПАТ «Донецькій міський молочний завод № 2» з 20.08.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов’язкових платежів. На момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Отже, наявність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що є підставою для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання податкових зобов'язань, зокрема, від застосування штрафних санкцій та пені з боку податкових органів.

Крім того, позивач 11.12.2015 та 27.05.2016 звертався з заявами до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС щодо не застосування штрафних санкцій за несвоєчасне подання звітності та несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на період з 14.04.2014 і до закінчення антитерористичної операції.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті –пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод №2" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення від 23 березня 2016 року.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз