Справа № 818/893/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"06" лютого 2017 р. Справа № 818/893/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі №818/893/16

за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області,

третя особа Начальник Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області Мельник Юрій Володимирович

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду від 21.12.2016 по справі №818/893/16 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа - Начальник ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області Мельник Ю.В. про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати, задоволені частково:

- визнано протиправним та скасовано Наказ Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області № 112-о від 15.07.2016 року "Про звільнення ОСОБА_2";

- поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного відділу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області;

- стягнуто з ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 18291 грн. 05 коп. з вирахуванням податків та обов'язкових платежів.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

17.01.2017 до суду звернулася Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду (а.с.242 Том І). Заявник мотивує свою заяву тим, що на день звернення із заявою наявні обставини, що унеможливлюють виконання зазначеного рішення саме в такий спосіб та порядок, як встановлено судом у постанові від 21.12.2016 по справі №818/893/16.

Так, відповідач зазначає, що рішенням суду ОСОБА_2 поновлено на посаду начальника юридичного відділу ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області. Однак. відповідач просить суд врахувати, що на даний час вказана посада не є вакантною, так як згідно наказу ДПІ у м. Сумах №91-о від 20.05.2016 «Про кадрові питання» на вказану посаду з 20 травня 2016 року було призначено іншу особу - ОСОБА_1

Заявник (відповідач) також зазначає, що виходячи з положень Кодексу законів про працю України, який регулює трудові відносини, в тому числі підстави прийняття та звільнення працівників, то в ньому відсутня правова норма для звільнення ОСОБА_1 Підстави припинення трудового договору регулюються виключно статтею 36 КЗпП України. В даній статті відсутня підстава для припинення трудового договору у зв'язку з поновленням на посаді іншого працівника.

У зв'язку з відсутністю підстав для припинення трудового договору, при звільненні з посади ОСОБА_1 будуть порушені її трудові права.

А тому, відповідач просить задовольнити заяву Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 21.12.2016 по справі №818/893/16 та поновити ОСОБА_2 в ДПІ у м. Сумах на посаді, яка відповідає його освітньому рівню та кваліфікаційному досвіду.

У судовому засіданні представник заявника - ДПІ у м. Суми, заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду підтримала в повному обсязі, просила задовольнити її.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви належним чином повідомлений (а.с.27).

Суд, заслухавши пояснення представника заявника (відповідача), вивчивши заяву, дослідивши доводи у їх сукупності, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.7 КАС України, принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) гласність і відкритість адміністративного процесу; 6) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; 7) обов'язковість судових рішень.

Ст.14 КАС України визначає зміст обов'язковості судових рішень як одного з основних положень адміністративного процесу і закріплює її значення як принципу адміністративного судочинства, адже виконання судового рішення є кінцевою метою судового захисту.

Ч.2 ст.14 КАС України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.5 ст. 124 і ч.3 ст. 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, що стаття 6, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії - справедливий, відкритий і швидкий розгляд, - залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

За загальним правилом обов'язковими до виконання є судові рішення (постанови та ухвали), що набрали законної сили. Судові рішення набирають законної сили за правилами статті 254 КАС України. Якщо суд у випадках, визначених ст.256 КАС України, допустив негайне виконання постанови, то така постанова є обов'язковою для виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Тобто, із змісту даної норми вбачається, що стаття 263 КАС України визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження. Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Підставою для зміни способу і порядку виконання рішенн суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом. Всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Як свідчить з матеріалів справи, заявник звертаючись до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 21.12.2016 по справі №818/893/16 зазначає про те, що на посаді, на яку поновлено ОСОБА_2 з травня 2016 року працює інша особа.

Однак, дану обставину суд не може вважати обставиною, що ускладнює виконання судового рішенняє, а тому відсутні підстави для встановлення, зміни способу і порядку виконання судового рішення в порядку передбаченому ст. 263 КАС України виходячи з наступного.

Згідно з п.п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, у тому числі, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у окремих випадках, зокрема, у в и п а д к у п о н о в л е н н я на роботі п р а ц і в н и к а, який раніше виконував цю роботу;

Ч.2 ст.40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Тобто, вищевказаними нормами передбачені і спосіб і порядок виконання судового рішення.

Крім цього, слід зазначити, що в своїй заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду заявник просить поновити ОСОБА_2 в ДПІ у м. Сумах на посаді, яка відповідає його освітньому рівню та кваліфікаційному досвіду. Тоді як в постанові Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 по справі №818/893/16 було чітко зазначено: поновити ОСОБА_2 на посаду начальника юридичного відділу ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області.

Суд не вбачає підстав для зміни способу порядку виконання рішення суду шляхом "поновлення ОСОБА_2 в ДПІ у м. Сумах на посаді, яка відповідає його освітньому рівню та кваліфікаційному досвіду", виходячи з настуного:

По-перше, при прийнятті відповідного рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на попередній роботі суд керувався положеннями ст.235 КЗпП України. Судом було встановлено, що на момент звільнення позивача (ОСОБА_2) його посаду не було скорочено, ліквідації (припинення державної реєстрації) установи до якої поновлено позивача не відбулося, на момент прийняття рішення посада начальника юридичного відділу ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області існувала і скорочена не була.

Отже, правових підстав для поновлення ОСОБА_2 на посаду "яка відповідає його освітньому рівню та кваліфікаційному досвіду" не існує.

По-друге, звертаючись до суду з заявою про зміни способу порядку виконання рішення суду шляхом "поновлення ОСОБА_2 в ДПІ у м. Сумах на посаді, яка відповідає його освітньому рівню та кваліфікаційному досвіду" не надає жодних доказів існування будь-яких інших посад, які відповідають освітньому рівню та кваліфікаційному досвіду позивача.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС України в системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обгрутовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Варто також зазначити, що невиконання Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області постанови суду від 21.12.2016 по справі №818/893/16 в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника юридичного відділу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області в розумінні частини першої статті 263 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 6, 105, 162, 263 КАС України -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі №818/893/16 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текс ухвали виготовлено 06.02.2017 року.

Суддя О.М. Кунець