Справа № 823/65/17
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року справа № 823/65/17

м. Черкаси

16 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання незаконними дій, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просить:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо винесення постанови про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження №52964948 в сумі 200,00 грн.;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 21.12.2016 ВП №52964948 про стягнення з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що калькуляція витрат, визначена в оскаржуваній постанові державного виконавця від 21.12.2016 ВП №52964948 про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження не відповідає чинному законодавству та є необґрунтованою; в оскаржуваній постанові державним виконавцем не наведено доказів щодо понесення ним витрат на товари та послуги у розмірі 200,00 грн. згідно розрахунку витрат виконавчого провадження.

Зокрема, не наведено державним виконавцем доказів щодо понесення витрат по заправці картриджа, тонера для принтері, використання 84 аркушів паперу А4 та обслуговування компютерної техніки під час здійснення заходів з примусового виконання рішення в межах даного виконавчого провадження. Поштові витрати на пересилання 10 рекомендованих листів та 5 рекомендованих листів з повідомленням про вручення не відповідає витратам, які передбачені законодавством.

Згідно з п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2012 №3348/5, плата за користування ЄДРВП встановлена рівні 12,72 грн., а не 36,00 грн., як зазначено в розрахунку витрат в оскаржуваній постанові.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, до суду надіслав письмові заперечення. Відповідно до письмових заперечень відповідача, Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачає негайне примусове виконання рішення суду боржником без надання будь-яких строків на самостійне виконання.

24 січня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про виправлення помилки у постанові про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження від 21.12.2016 ВП №52964948, змінивши в частині суми стягнення коштів з 200,00 грн. на 98,70 грн. (згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Обґрунтованість розміру витрат виконавчого провадження та відомості про документи щодо закупівлі відповідних товарів та послуг встановлені в Розрахунку витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, затвердженому начальником Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 24.02.2016; наказі Міністерства юстиції України від 23.09.2016 №2779/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2010 №3348/5» щодо розміру плати за завершене виконавче провадження, інформація про яке вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (36,00 грн.).

Відповідач вважає, що розрахунок витрат виконавчого провадження є повністю обґрунтованим, ґрунтується на нормах чинного законодавства та матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 24.11.2016 відкрито виконавче провадження ВП №52964946 з примусового виконання виконавчого листа №823/1488/16, виданого 17.11.2016 Черкаським окружним адміністративним судом, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Черкаського окружного адміністративного суду судового збору за подання позову в сумі 1378,00 грн.; стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі 137,80 грн.

Листом від 07.12.2016 №16128/13 Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області повідомляє відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про сплату судового та виконавчого зборів згідно постанови ВП №52964946 від 24.11.2016. В матеріалах адміністративної справи наявні платіжні доручення від 05.12.2016 №№757, 758 про сплату судового збору та виконавчого збору відповідно.

21 грудня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження ВП №52964946, за якою вирішено стягнути з боржника витрати на проведення виконавчих дій в сумі 200,00 грн. Згідно розрахунку витрат на проведення та організацію виконавчих дій, державний виконавець поніс наступні витрати під час здійснення виконавчого провадження: папір А4/80 Laser Copy 84 аркуші на сумі 12,60 грн. (84 х 0,15 грн.), канцелярські товари на суму 0,74 грн.; поштові витрати: конверт маркований - 10 штук на суму 27,50 грн. (10 х 2,75 грн.), рекомендований лист без повідомлення 10 штук на суму 54,00 грн. (10 х 5,40 грн.), конверт маркований з повідомленням 5 штук на суму 50,50 грн. (5 х 10,10 грн.); витрати по роздруківці документів (84 аркуші): тонер для принтера 2,24 грн., заправка картриджа 10,08 грн.; обслуговування компютерної техніки, яка використовується державним виконавцем 6,34 грн.; внесення по користуванню ЄДРВП - 36,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що з 05.10.2016 визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 42 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Частина 4 статті 42 Закону № 1404-VIII передбачає, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції №512/5 (в редакції наказу від 29.09.2016, що діє з 05.10.2016) витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону № 1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 затверджено види та розміри витрат виконавчого провадження (далі - Види та розмірт витрат виконавчого провадження). Серед видів витрат виконавчого провадження виокремлюють, зокрема: виготовлення документів виконавчого провадження (п. 1 розділу І), пересилання документів виконавчого провадження (п. 2 розділу І), плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» послуги за користування автоматизованою системою виконавчого провадження (п. 9 розділу І), ін.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу І Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 5 розділу І Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені в пункті 8 розділу І Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

24 лютого 2016 року начальником Головного територіального управління юстиції у Черкаській області затверджений Розрахунок витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.09.2016 №2779/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2010 №3348/5» пункт 1 наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2010 №3348/5 викладено у новій редакції: «Установити плату за завершене виконавче провадження, інформація за яке вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, у розмірі 36,00 грн.».

Згідно розрахунку витрат на проведення та організацію виконавчих дій, що наведений в оскаржувані постанові від 21.12.2016 ВП №52964948, державний виконавець поніс наступні витрати під час здійснення виконавчого провадження: папір А4/80 Laser Copy 84 аркуші на сумі 12,60 грн. (84 х 0,15 грн.), канцелярські товари на суму 0,74 грн.; поштові витрати: конверт маркований - 10 штук на суму 27,50 грн. (10 х 2,75 грн.), рекомендований лист без повідомлення 10 штук на суму 54,00 грн. (10 х 5,40 грн.), конверт маркований з повідомленням 5 штук на суму 50,50 грн. (5 х 10,10 грн.); витрати по роздруківці документів (84 аркуші): тонер для принтера 2,24 грн., заправка картриджа 10,08 грн.; обслуговування компютерної техніки, яка використовується державним виконавцем 6,34 грн.; внесення по користуванню ЄДРВП - 36,00 грн.

Під час судового розгляду справи відповідачем не підтверджені види та суми витрат виконавчого провадження, які зазначені в постанові про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження від 21.12.2016 ВП №52964948. Матеріалами виконавчого провадження ВП №52964948, що надані до суду відповідачем, також не підтверджуються витрати виконавчого провадження, зокрема, понесені витрати на папір (84 аркуші), рекомендовані листи без повідомлення (10 шт.), конверти марковані з повідомленням (5 шт.), конверти марковані (10 шт.), витрати на роздруківку документів, тощо.

26 січня 2017 року відповідачем подано до суду постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 24.01.2016 ВП №52964948, якою виправлено допущену державним виконавцем помилку в постанові про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження від 21.12.2016 ВП №525964948, змінивши в частині суми стягнення коштів з 200,00 грн. на 98,70 грн. З постанови державного виконавця вбачається, що у постанові державного виконавця від 21.12.2016 про стягнення з боржника коштів на витрати виконавчого провадження допущена технічна помилка, а саме: невірно вказаний розрахунок витрат на проведення виконавчих дій, сума стягнення якого 200,00 грн. Згідно фактичного розрахунку по даному виконавчому провадженню витрати на проведення виконавчих дій складають: папір А 4/80 Laser Copy в кількості 38 аркушів на суму 5,70 (38 х 0,15), канцелярські товари 0,74 грн.; поштові витрати: конверт маркований в кількості 4 шт. на суму 11,00 грн. (4 х 2,75 грн.), рекомендований лист без повідомлення в кількості 4 шт. на суму 21,60 грн., конверт маркований з повідомленням в кількості 1 шт. на суму 10,10 грн.; витрати на роздруківку документів (38 аркушів): тонер для принтерів: 2,66 грн., заправка катріджа 4,56 грн.; обслуговування компютерної техніки, яка використовується державним виконавцем 6,34 грн.; внесення по користуванню ЄДРВП 36,00 грн.

Вказана постанова державного виконавця від 24.01.2017 ВП №52964948 про виправлення помилки в постанові про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження містить посилання на частину 3 статті 74 Закону України Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Надаючи правову оцінку постанові головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 24.01.2016 ВП №52964948 про виправлення помилки в постанові від 21.12.2016 про стягнення витрат виконавчого провадження, як її невідємній частині, суд зазначає, що вказаний документ містить інший розрахунок витрат на проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП №52964948, в ньому різниться не лише загальна сума витрат (98,70 грн. замість 200,00 грн.), а й суми по кожній позиції видів витрат виконавчого провадження.

На думку суду, постанова державного виконавця від 24.01.2017 про виправлення помилки у постанові від 21.12.2016 про стягнення витрат виконавчого провадження, за своїм змістом є самостійним документом, та не може вважатися постановою про виправлення арифметичних помилок в розумінні ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», та, як наслідок, невідємною частиною постанови від 21.12.2016. За вказаних обставин, суд надає оцінку оскаржуваній постанові державного виконавця від 21.12.2016 ВП №52964948 без врахування постанови про виправлення помилки у вказаній постанові.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова відповідача від 21.12.2016 про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження ВП №52964948 прийнята не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом.

Відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Предметом адміністративного позову в даній справі є скасування оскаржуваної позивачем постанови відповідача, а відповідно до п. 1 частини другої ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і його скасування, тобто, скасування рішення суб'єкта владних повноважень є наслідком саме визнання його протиправним, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність виходу для повного захисту інтересів позивача за межі позовних вимог та визнання оскаржуваної позивачем постанови відповідача протиправною і її скасування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 21.12.2016 про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження №52964948 в сумі 200,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 21.12.2016 ВП №52964948 про стягнення з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 31.01.2017.