Справа № 138/3801/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/3801/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко Т.Ю.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

01 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 на постанову тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №73 за справою про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року,

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі військового комісара ОСОБА_3 , в якому просив: скасувати постанову №73 за справою про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара Могилів-Подільського ОМВК, майором Пірусом і закрити справу; скасувати всі обмеження, що виникли та пов`язані з оскаржуваною постановою.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 21 грудня 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали виходив з того, що позовна заява подана з пропущенням строку звернення, передбаченого ст.99 КАС України, а отже наявні підстави для залишення її без розгляду на підставі ст. 100 КАС України, з чим не погоджується колегія суддів, зважаючи на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, згідно протоколу від 05.10.2016 року про адміністративне правопорушення за ст. 210,210-1 КУпАП, 09.11.2016 року в ході перевірки організації ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників у Могилів-Подільській РДА виявлено, що головний спеціаліст-юристконсульт апарату Могилів-Подільської РДА ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у Могилів-Подільському об`єднаному міському військовому комісаріаті, тобто по місцю проживання (реєстрації).

У послідуючому, тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара Могилів-Подільського ОМВК майором ОСОБА_2 винесено постанову №73 від 08.12.2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП та ч.1 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

ОСОБА_1 , вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовна заява подана з пропущенням строку звернення до суду та наявні підстави для залишення її без розгляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 1 ст.100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналізуючи вищезазначені приписи КАС України, колегія суддів зауважує, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Могилів-Подільського об`єднаного міського військового комісаріату на постанову №73 за справою про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року - 19.12.2016 року, що підтверджується відбитком поштового штампу.

Згідно матеріалів справи та пояснень позивача, оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення винесено 08 грудня 2016 року та оголошено позивачу.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Пунктом 6 ст. 103 КАС України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, оскільки останній день строку на оскарження вищезазначеної постанови припав на неділю - 18 грудня 2016 року, тому першим робочим днем є 19 грудня 2016 року.

Тобто останнім днем строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення, що складена відносно ОСОБА_1 від 08 грудня 2017 року є 19 грудня 2016 року.

Таким чином, дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що відмовляючи позивачу у поновленні строку суд першої інстанції без з`ясування обставин справи в повному обсязі, в оскаржуваній ухвалі прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Разом з тим, колегія суддів враховує також і судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

З огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального законодавства, позбавивши при цьому права позивача на звернення до суду.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, а тому ухвалу Могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 на постанову тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №73 за справою про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року скасувати.

Справу направити до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.