Справа № П/811/533/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року справа № П/811/533/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов виробничого сільськогосподарського кооперативу "Колос" (далі - Кооператив) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 лютого 2016 року:

- про нарахування штрафної санкції у сумі 178117,75 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки;

- про нарахування акцизного податку та штрафної санкції у загальній сумі 920 грн.;

- про нарахування плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення та штрафної санкції у загальній сумі 1354 грн.;

- про нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 176049 грн. та штрафної санкції - 44012 грн. в частині визначення грошового зобов'язання - 146520,84 грн. і застосування штрафної санкції - 36630,21 грн. (Том 1 а.с.5-7, Том 3 а.с.2-3).

У судовому засіданні представники Кооперативу підтримали позов.

Стверджували, що позивач своєчасно сплатив акцизний податок, плату за користування надрами та подав декларації за таке користування.

Водночас, пояснили, що Кооператив правомірно включив до податкового кредиту з податку на додану вартість (скорочена декларація) суму податку, яка сплачена СТОВ "Зоря - Маїс Насіння" (далі - Товариство) за придбання посівного матеріалу соняшника та кукурудзи (перше постачання).

Зазначили, що несвоєчасне друкування фіскальних звітних чеків (підсумкових) та запис суми готівки не в повному обсязі у книгу обліку розрахункових операцій є неправильним веденням згаданого документу.

На їх думку, таке порушення не можна вважати як неоприбуткування готівки.

Звертали увагу, що штрафна санкція за порушення законодавства у сфері обігу готівкових коштів накладена на підставі Указу Президента України, в той час як ПК України встановлює, що штрафи можуть бути застосовані виключно на підставі законів.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення позову.

Зазначив, що Кооператив на час проведення перевірки не сплатив акцизний податок, плату за користування надрами та не подав своєчасно декларації за таке користування за два звітних періоди.

Разом з тим, пояснив, що продавці магазинів, які належать платнику податків, несвоєчасно та не у повному обсязі оприбутковували готівкові кошти у касах.

На думку представника податкового органу, операції щодо придбання посівного матеріалу соняшника та кукурудзи у Товариства були не першим постачанням, а тому звільнялись від оподаткування податком на додану вартість. Це ж не давало права Кооперативу включати нарахований Товариством податок на додану вартість до податкового кредиту скороченої декларації з податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 07 грудня 2016 року прийнято рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (Том 3 а.с.111).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, позивач є сільськогосподарським товаровиробником (Том 1 а.с.28).

У січні 2016 року податковий орган провів планову виїзну перевірку Кооперативу за період з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2015 року (Том 1 а.с.27-88).

За її наслідками ревізори склали акт, в якому зазначили виявлені порушення.

На їх думку, платник податків допустив такі порушення:

- не в повному обсязі відображено у книзі обліку розрахункових операцій магазинів суми їх фактичних надходжень відповідно до змісту щоденних звітних фіскальних чеків реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) на загальну суму 28172,44 грн. за період з листопада 2014 року по березень 2015 року;

- не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітних чеків за період з лютого по квітень 2015 року на загальну суму 7763,78 грн.;

- занижено акцизний податок відповідно до задекларованих показників за квітень та червень 2015 року на загальну суму 736 грн. (351 + 385);

- занижено плату за користування надрами відповідно до задекларованих показників за І квартал 2013 року, І квартал 2015 року, ІІ квартал 2015 року на загальну суму 811,32 грн. (268,50 + 261,61 + 281,21);

- неподання податкової декларації з плати за користування надрами за І квартал 2013 року та несвоєчасне її подання за І квартал 2014 року;

- завищено податковий кредит з податку на додану вартість (скорочена декларація) щодо взаємовідносин з Товариством за період з лютого 2013 року по листопад 2014 року на загальну суму податку 146520,84 грн. стосовно придбання посівного матеріалу соняшника та кукурудзи.

Податковий орган вважає, що ці операції не були першим постачанням, а тому звільнялись від оподаткування податком на додану вартість.

Водночас, відповідач зазначає, що Кооператив придбав посівний матеріал, який є імпортним продуктом (Товариство не виробляло його).

Керівник податкового органу погодився з висновками ревізорів та прийняв такі податкові повідомлення - рішення від 16 лютого 2016 року:

- про нарахування штрафної санкції у сумі 178117,75 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки;

- про нарахування акцизного податку та штрафної санкції у загальній сумі 920 грн.;

- про нарахування плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення та штрафної санкції у загальній сумі 1354 грн.;

- про нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 176049 грн. та штрафної санкції - 44012 грн. (до цієї суми увійшло порушення щодо взаємовідносин з Товариством та іншими платниками податків, які не оскаржуються Кооперативом) (Том 1 а.с.89-92).

Матеріали бухгалтерського і податкового обліку, які надані позивачем.

1. Щодо акцизного податку.

14 січня 2015 року позивач та територіальний підрозділ відповідача уклали договір про визнання електронних документів (Том 1 а.с.209-212).

05 травня 2015 року Кооператив надіслав декларацію з акцизного податку за квітень того ж року, яка прийнята ДФС України, що доводиться змістом квитанції (Том 1 а.с.218-226).

Згідно розрахунку суми акцизного податку грошове зобов'язання становить 369 грн.

Ці кошти сплачені Кооперативом 05 травня 2015 року, що доводиться змістом платіжного доручення (Том 1 а.с.213).

02 липня 2015 року позивач надіслав декларацію з акцизного податку за червень того ж року, яка прийнята ДФС України, що доводиться змістом квитанції (Том 1 а.с.227-235).

Згідно розрахунку суми акцизного податку грошове зобов'язання становить 386 грн.

Ці кошти сплачені Кооперативом 06 липня 2015 року, що доводиться змістом платіжного доручення (Том 1 а.с.214).

2. Щодо плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення та подання декларацій з цієї плати.

Кооператив вчасно подав податкові розрахунки зі сплати за користування надрами за І та ІІ квартал 2015 року, що доводиться квитанціями ДФС України про їх прийняття (Том 1 а.с.236-249, Том 2 а.с.1-28).

Ці розрахунки корегувалися шляхом подання уточнень.

Згідно остаточних уточнень грошове зобов'язання склало 261,61 грн. та 281,21 грн.

22 травня та 13 липня 2015 року Кооператив сплатив плату за користування надрами за згадані періоди у сумі 1927,72 грн. та 1892,44 грн., що доводиться змістом платіжних доручень (Том 1 а.с.215-216).

Розмір сплачених сум значно перевищує уточнене задеклароване зобов'язання і відповідає розміру вперше задекларованого зобов'язання.

Кооператив не надав доказів подання податкового розрахунку зі сплати за користування надрами за І квартал 2013 року (не надав докази прийняття його податковим органом, докази направлення та отримання).

Позивач надав доказ його сплати у сумі 268,50 грн., що доводиться змістом банківського платіжного доручення від 10 квітня 2013 року (Том 1 а.с.217).

Саме таку суму визначив податковий орган як несплачену у зв'язку з неподанням розрахунку за той період (Том 1 а.с.72).

Позивач визнав, що податковий розрахунок зі сплати за користування надрами за І квартал 2014 року подав 11 липня того ж року (Том 3 а.с.123-129).

3. Щодо оприбуткування готівки в касі магазинів Кооперативу.

Позивач визнає лише фактичні обставини, які зазначені у акті перевірки (Том 1 а.с.85).

Кооператив повідомив, що частина готівкових коштів передавалась з кас магазинів в касу юридичної особи на підставі прибуткових касових ордерів (Том 2 а.с.29-30).

Ці кошти у загальній сумі 28172,44 грн. не відображались в книзі обліку розрахункових операцій магазинів.

Чотири рази щоденний фіскальний звітний чек друкувався наступного дня.

Загальна сума коштів за цими фіскальними звітними чеками склала 7763,78 грн.

4. Щодо взаємовідносин з Товариством.

Упродовж лютого 2013 року по листопад 2014 року Кооператив придбав у Товариства посівний матеріал насіння соняшника і кукурудзи, сплативши податок на додану вартість у сумі 146520,84 грн. (Том 1 а.с.124-208).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій Товариство займається вирощуванням зернових культур (Том 1 а.с.154).

Товариство є платником податку на додану вартість (Том 1 а.с.155).

Під час проведення перевірки Товариство надало позивачу довідку, в якій повідомило, що є дистриб'ютором ТОВ "Агропромислова компанія "Маїс"" (далі - Товариство 2) з реалізації гібридного насіння кукурудзи та соняшника, яке вирощене на території Черкаської області (Том 1 а.с.156).

Товариство повідомило, що продаж гібридного насіння кукурудзи та соняшника, яке вирощене Товариством 2, був основним видом діяльності (Том 1 а.с.156).

Товариство надало позивачу копії видаткових та податкових накладних щодо взаємовідносин з Товариством 2 (Том 1 а.с.160-169).

Товар отримувався на підставі видаткових накладних та Товариство 2 виписувало Товариству податкові накладні.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

1. Щодо акцизного податку.

Ознайомившись зі змістом акту перевірки, суд встановив, що, аналізуючи податкову звітність з акцизного податку, ревізор зробив висновок, що Кооператив не визначив грошового зобов'язання у деклараціях за квітень та червень 2015 року (Том 1 а.с.68-69).

Однак, це не відповідає дійсності.

У цих деклараціях Кооператив визначив грошові зобов'язання у сумі 369 грн. та 386 грн.

Ці кошти сплачені своєчасно та до проведення перевірки.

У акті перевірки взагалі відсутні відомості про їх сплату.

Якщо і припустити, що Кооператив допустив помилку при складанні звітності (грошове зобов'язання не розподілено між місцевими бюджетами), а сплатив кошти у повному обсязі до одного з них, то це не доводить наявність податкового боргу з акцизного податку.

А тому, податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов'язання та штрафні санкції з акцизного податку, є протиправним та його належить скасувати.

2. Щодо оприбуткування готівки в касах магазинів Кооперативу.

Так, приписами пункту 2.6 Постанови Національного банку України "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" від 15 грудня 2004 року №637 (далі - Положення) встановлено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Таким чином, оприбуткуванням готівки є сукупність двох дій: друкування фіскального звітного чеку та запис суми готівкових коштів у повному обсязі фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій.

Кооператив не дотримався цих вимог та неоприбуткував готівкові кошти на загальну суму 28172,44 грн. (неоприбутковувались в касах магазинів кошти, які передавались до каси Кооперативу на підставі прибуткових ордерів).

Приписами пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що суб'єкти господарювання, які використовують такі реєстратори розрахункових операцій, як електронні таксометри, автомати з продажу товарів (послуг) та реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі, або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, яка міститься в фіскальній пам'яті зазначених реєстраторів розрахункових операцій, зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Щоденне друкування фіскального звітного чеку обумовлено необхідністю своєчасного оприбуткування готівки та є однією з обов'язкових дій їх оприбуткування відповідно до приписів Положення.

Отже, Кооператив несвоєчасно оприбуткував в касі готівку у сумі 7763,78 грн., оскільки чотири рази несвоєчасно (наступного дня) друкувались фіскальні звітні чеки.

Відповідальність за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки передбачено Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року №436/95 (далі - Указ).

Пунктом 1 Указу встановлено, що за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки застосовується фінансова санкція у виді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Указ прийнятий до вступу в дію Конституції України.

Приписами частини 2 статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади рганізації Верховна Рада України від 08.06.1995 №1к/95-ВР встановлено, що Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

Отже, Указ втратить силу у разі скасування його суб'єктом прийняття або ж прийняттям відповідного закону.

На даний час такий закон не прийнято.

Укази Президента України прийняті в період дії згаданого Договору прирівнюються до законів.

Пунктом 113.3 статті 113 ПК України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Оскільки Указ прирівнюється до закону, тому податковий орган правомірно застосував штрафну санкцію.

Сума штрафної санкції, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні, не перевищує п'ятикратного розміру неоприбуткованої суми (35936,22 = 7763,78 + 28172,44).

Підсумовуючи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову в частині оскарження податкового повідомлення-рішення, яким застосовано штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки.

3. Щодо плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення та подання податкових розрахунків з цієї плати.

Так, штрафна санкція складається з таких сум: 340 грн. та 203 грн.

Штраф у сумі 340 грн. застосовано за неподання податкового розрахунку за І квартал 2013 року та несвоєчасне подання за І квартал наступного року.

За кожне з порушень штрафна санкція становить 170 грн.

Судом встановлено, що Кооператив не надав належних доказів подання податкового розрахунку за І квартал 2013 року.

Факт сплати грошового зобов'язання за цей період не звільняє від обов'язку подання податкової звітності.

Податковий розрахунок за І квартал 2014 року подано 11 липня того ж року.

Цей факт підтвердили під час перевірки ревізори відповідача (Том 1 а.с.73).

Граничним ж строком подання такого розрахунку було 12 травня 2014 року (40 днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу).

Це встановлено приписами підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України.

Отже, Кооператив несвоєчасно подав податковий розрахунок за І квартал 2014 року.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України встановлено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином, штрафна санкція у сумі 340 грн. застосована правомірно (за неподання та несвоєчасне подання податкової звітності).

Інша ж штрафна санкція у сумі 203 грн. становить 25% від суми несплаченого грошового зобов'язання (811 грн.) за І квартал 2013 року, І та ІІ квартал 2015 року (268 грн., 262 грн., 281 грн.).

Судом встановлено, що грошові зобов'язання за ці звітні періоди сплачені надмірно, що доводиться змістом 3 банківських платіжних доручень на суму 268,50 грн., 1927,72 грн., 1892,44 грн. (Том 1 а.с.215-217).

Отже, податкове повідомлення-рішення зі сплати за користування надрами є протиправним в частині визначення грошового зобов'язання у сумі 811 грн. та штрафної санкції - 203 грн.

4. Щодо податку на додану вартість.

Вирішуючи позов щодо податку на додану вартість, суду треба дати відповідь на таке запитання: чи є першим постачанням придбання Кооперативом у Товариства насіння кукурудзи та соняшника.

Суд встановив, що таке придбання не є першим з таких підстав.

Так, Товариство повідомило, що є офіційним дистриб'ютором продукції, яку вирощує Товариство 2 на території України.

Водночас, Товариство надало суду первинні документи бухгалтерського і податкового обліку стосовно взаємовідносин з Товариством 2 (Том 1 а.с.160-169).

Згідно податкових накладних між Товариством і Товариством 2 укладався договір поставки.

Податкова накладна виписується на кожну господарську операцію.

А тому, першим постачанням насіння соняшника та кукурудзи є його поставка від Товариства 2 до Товариства.

Приписами пункту 15- 2 підрозділу 2 розділу 20 ПК України (станом на час проведення перевірки) встановлено, що тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Кооператив придбав посівний матеріал насіння соняшника та кукурудзи, на які поширюється дія згаданої норми ПК України, не в сільськогосподарського виробника.

Товариство визнало, що займалось виключно продажем продукції Товариства 2, яке і є сільськогосподарським виробником.

А тому, виконання договору купівлі-продажу, який уклали Товариство та Кооператив звільнялось від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, позивач завищив податковий кредит з податку на додану вартість за 2013-2014 роки на загальну суму 146520,84 грн. у скороченій декларації.

Єдиним наслідком такого порушення є коригування податкового кредиту скороченої декларації з податку на додану вартість.

Таке коригування не може призвести до виникнення у сільськогосподарського товаровиробника зобов'язання перед Державним бюджетом України.

Це обумовлено приписами пункту 209.2 статті 209 ПК України (в редакції станом на час здійснення останньої операції).

Так, цією нормою права встановлено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Зробивши висновок, що господарська операція з придбання товару у Товариства звільняється від оподаткування податком на додану вартість, а Кооператив є покупцем (могло виникнути лише право на кредит в скороченій декларації), податковий орган збільшив останньому податкове зобов'язання в загальній декларації.

Такий висновок відповідача суперечить не тільки нормам діючого податкового законодавства, а й законам формальної логіки.

Підсумовуючи, суд робить висновок про протиправність податкового повідомлення-рішення з податку на додану вартість в тій частині, в якій оскаржує позивач.

Загалом ж позов належить задовільнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16 лютого 2016 року, яким виробничому сільськогосподарському кооперативу "Колос" нараховано акцизний податок у сумі 736 грн. та штрафну санкцію - 184 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16 лютого 2016 року, яким виробничому сільськогосподарському кооперативу "Колос" нараховано плату за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 811 грн. та штрафну санкцію - 543 грн., в частині визначення грошового зобов'язання - 811 грн. та штрафної санкції - 203 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16 лютого 2016 року, яким виробничому сільськогосподарському кооперативу "Колос" нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 176049 грн. і штрафну санкцію - 44012 грн., в частині визначення грошового зобов'язання - 146520,84 грн. і застосування штрафної санкції - 36630,21 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь виробничому сільськогосподарському кооперативу "Колос" судові витрати у сумі 3334,98 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.І.Брегей