Справа № 161/17630/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/145/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП м. Луцька ДПП лейтенанта поліції Максимова Володимира Івановича, про скасування постанови серії АР № 030936 про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 13 грудня 2016 року відповідачем було складено відносно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на те, що 13.12.16 року о 09год.40хв., розпочавши рух у м. Луцьку з вул. Мінської в сторону пр. Волі автомобілем марки «КІА РІО», д.н.з НОМЕР_1, наближаючись до перехрестя з вул. Ковельської помітив затор та повернув праворуч на вул. Шкільну, щоб уникнути простою та зекономити час. Виконавши поворот, він був зупинений інспектором поліції Максимовим Володимиром Івановичом, який повідомив його про порушення Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), а саме: здійснення повороту праворуч на вул. Шкільну, не виконавши вимоги дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», чим порушив п.п. 8.4. т ПДР України. Інспектору він пояснив, що рухався згідно ПДР, жодних знаків, які забороняють поворот не було. Доказів щодо його порушення інспектор не надав, та не довів вчинення ним адмінправопорушення. Його заперечення інспектор до уваги не взяв, та склав оскаржувану постанову про порушення Правил дорожнього руху, зокрема, проїзд на знак 4.1 «Рух прямо» .

Посилаючись на наведене, позивач просив суд визнати неправомірними дії інспектора Максимова Володимира Івановича по накладення адміністративного штрафу за відсутністю події адміністративного проступку, скасувати постанову серії АР № 030936 про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року, винесену інспектором про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за порушення Правил дорожнього руху України, на відшкодування матеріальної шкоди стягнути 300 (триста ) гривень, та на відшкодування моральної шкоди стягнути 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що неправомірних дій зі сторони відповідача не було, діяв у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №3 батальйону УПП м. Луцька ДПП лейтенанта поліції Максимова Володимира Івановича, відносно позивача 13 грудня 2016 року було винесену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 030936, з якої вбачається, що 13 грудня 2016 року, о 09год.48хв., керуючи транспортним засобом марки «КІА РІО», д.н.з НОМЕР_1, по вулиці Червоного Хреста , ОСОБА_1 здійснив поворот праворуч на вул. Шкільна, не виконавши вимоги дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», чим порушив п. 8.4г Правил дорожнього руху України .

Як вбачається із зазначеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи без діяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Посилання позивача на те, що він не порушував вищенаведених Правил дорожнього руху України, спростовується наведеними в судовому засіданні доказами обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, знак 4.1 "Рух прямо" відноситься до наказових знаків, які показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.1 "Рух прямо" дозволяє рух лише прямо. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений, а також, установлений на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Під час судового розгляду, за участю позивача та представника відповідача, судом досліджено диск відеофіксації з місця адміністративного правопорушення від 13.12.2016 p., що було зафіксовано на боді камеру поліцейського та записано на носій інформації DVD-R диск, при огляді якого встановлено, що позивач ОСОБА_1 визнав, що скоїв адмінправопорушення.

Доказів, які б свідчили про неправомірність дій інспектора роти №3 батальйону УПП м. Луцька ДПП лейтенанта поліції Максимова Володимира Івановича в судовому засіданні не здобуто.

Отже, судом встановлено, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, стягнення щодо ОСОБА_1 застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 ст. 122 , згідно з якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність судом не здобуто, а тому, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають до задоволення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163 КАС України, ч.1 ст. 122, ст. 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону УПП м. Луцька ДПП лейтенанта поліції Максимова Володимира Івановича, про скасування постанови серії АР № 030936 про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які були відсутні в судовому засіданні, з моменту отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта