Справа № 826/3275/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2017 р. м. Київ К/800/62616/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Калашнікової О.В.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ» до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром», Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київське інвестиційне агентство», про визнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ» (надалі - позивач, Товариство, ТОВ «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ») звернулось до суду із позовом до Київської міської ради (надалі також -Рада), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром», Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київське інвестиційне агентство», в якому просило визнати протиправними та скасувати:

рішення Київської міської ради IX сесії VI скликання від 26 січня 2012 року № 89/7426 «Про скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 4 березня 1998 року № 473, рішень Київської міської ради від 21 квітня 2005 року № 292/2867, від 24 травня 2007 року № 693/1354 та розірвання договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23 грудня 1998 № 75-5-00029»;

рішення Київської міської ради XI сесії VI скликання від 18 квітня 2013 року № 230/9287 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київське інвестиційне агентство" на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва для будівництва житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (для потерпілих від діяльності "Еліта центр".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2014 року позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року рішення першої інстанції скасовано, прийнято нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2014 року.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 4 березня 1998 року Київською міською державною адміністрацією прийнято Розпорядження «Про надання відкритому акціонерному товариству «Укроліяжирпром» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного центру «Укроліяжирпром» на 180 роб. місць і бібліотеки на 20 тис. томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі» № 473. Даним розпорядженням ВАТ «Укроліяжирпром» надано земельні ділянки, загальною площею 0,58 га на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі за рахунок земель міської забудови, з них: 0,42 га в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 49 років для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного центру «Укроліяжирпром» на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис. томів; 0,16 га в тимчасове короткострокове користування на умовах оренди строком на 3 роки для організації будівельних робіт.

Відповідно до вищезазначеного розпорядження між Київською міською державною адміністрацією та ВАТ «Укроліяжирпром» були укладені Договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди строком на 49 років від 23 грудня 1998 року № 75-5-00029 та Договір на право тимчасового короткострокового користування землею на умовах оренди строком на 3 роки від 23 грудня 1998 року № 75-5-00030.

21 квітня 2005 року Київською міською радою на X сесії IV скликання прийнято Рішення «Про передачу земельної ділянки ВАТ «Укроліяжирпром» для організації будівельних робіт на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва» № 292/2867, яким ВАТ «Укроліяжирпром» передано у короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,16 га для організації будівельних робіт на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у тому числі площею 0,06 га в межах червоних ліній.

24 травня 2007 року Київською міською радою на IV сесії V скликання прийнято Рішення «Про внесення змін до договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23.12.98 № 75-5-00029, укладеного між Київською міською державною адміністрацією та Відкритим акціонерним товариством «Укроліяжирпром» для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного центру «Укроліяжирпром» на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис. томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі м. Києва».

26 січня 2012 року Київською міською радою на IX сесії VI скликання прийнято Рішення «Про скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 4 березня 1998 року № 473, рішень Київської міської ради від 21 квітня 2005 року № 292/2867, від 24 травня 2007 року № 693/1354 та розірвання договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23 грудня 1998 року № 75-5-00029» № 89/7426 (надалі - Рішення від 26 січня 2012 року № 89/7426).

18 квітня 2013 року Київською міською радою на XI сесії VI скликання прийнято Рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київське інвестиційне агентство» на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва для будівництва житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (для потерпілих від діяльності «Еліта-Центр»)» № 230/9287 (надалі - Рішення від 18.04.2013 р. № 230/9287).

Крім того, судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 16 липня 2009 року (справа № 6/291) за Товариством визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративно-офісного центру за адресою: м. Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4 998 288,40 грн.

29 грудня 2012 року Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» прийнято рішення про державну реєстрацію за позивачем права приватної власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташованого за адресою: вул. Командарма Уборевича, 5, м. Київ.

Після оформлення права власності на об'єкт незавершеного будівництва, позивач звернувся до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з клопотанням про надання дозволу Ради на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва для будівництва житлового будинку з вбудованими та прибудованими приміщеннями.

Однак, Товариству було повідомлено про існування Рішення від 18 квітня 2013 року № 230/9287, на підставі якого дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки в постійне користування для будівництва житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (для потерпілих від діяльності «Еліта-Центр») надано КП виконавчого органу КМР (КМДА) «Київське інвестиційне агентство».

Не погоджуючись із вищенаведеними рішеннями, Товариство звернулось до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції вказав, що Рішення від 26 січня 2012 року № 89/7426 є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки воно скасовує рішення Ради, які виконані та вичерпали свою дію фактом виконання. У свою чергу, зазначив, що розірвання договору оренди земельної ділянки в односторонньому порядку не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Що стосується Рішення від 18 квітня 2013 року № 230/9287, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що даним рішенням Рада протиправно позбавила права користування ВАТ «Укроліяжирпром» та ТОВ «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ» земельною ділянкою, яка входить до складу земель комунальної власності.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2014 року, зазначив про правомірність оскаржуваних рішень, оскільки ВАТ «Укроліяжирпром» було порушено умови договору оренди земельної ділянки. Також вказав про безпідставність застосування судом першої інстанції до даних правовідносин рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009, оскільки між позивачем та відповідачами жодних правовідносин щодо оренди спірної земельної ділянки не виникало, а ВАТ «Укроліяжирпром» проти розірвання договорів оренди не заперечувало.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із висновком суду апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в даній справі є визнання протиправним та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Що стосується Рішення від 26 січня 2012 року № 89/7426, колегія суддів зазначає наступне.

Вищенаведеним рішення були скасовані:

розпорядження Київської міської державної адміністрації від 4 березня 1998 року № 473 «Про надання ВАТ «Укроліяжирпром» земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного центру «Укроліяжирпром» на 180 роб. Місць і бібліотеки на 20 тис.томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі»;

рішення Київської міської ради від 21 квітня 2005 року № 292/2867 «Про передачу земельної ділянки ВАТ «Укроліяжирпром» для організації будівельних робіт на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва»;

рішення Київської міської ради від 24 травня 2007 року № 693/1354 «Про внесення змін до договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23 грудня 1998 № 75-5-00029, укладеного між КМДА та ВАТ «Укроліяжирпром» для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного центру «Укроліяжирпром» на 180 роб. місць і бібліотеки на 20 тис. томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі».

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до статті 59 Закону України № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон № 280/97-ВР; в редакції чинній на момент прийняття оскарженого рішення) Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Відповідно до статті 74 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Згідно з рішенням № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Дана правова позиція висвітлена в постановах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року справа № 21-1457а15, від 10 лютого 2015 року справа № 21-535а14.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судами попередніх інстанцій, що на спірній земельній ділянці, яка була надана Радою в оренду ВАТ «Укроліяжирпром», знаходиться об'єкт незавершеного будівництва, власником якого було ВАТ «Укроліяжтрпром», а в подальшому він перейшов у власність позивача. Факт звернення Товариства до суду із даним позовом свідчить про заперечення позивача проти припинення правовідносин щодо оренди земельної ділянки між Радою та ВАТ «Укроліяжтрпром».

Отже, висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для застосування до даних правовідносин Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2009 є необґрунтованим.

Щодо Рішення від 18 квітня 2013 року № 230/9287 колегія суддів зазначає наступне.

Главою 19 ЗК України визначено набуття права на землю громадянами та юридичними особами.

Частина друга статті 116 ЗК України передбачає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Механізм та порядок реалізації права надання земельних ділянок державної або комунальної власності передбачено статтями 123, 124 ЗК України.

З вищенаведених норм вбачається, що застосування вказаного у статті 123 ЗК України порядку можливо щодо земельних ділянок, на які нереалізоване відповідне право громадян та юридичних осіб, тобто на вільну земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності.

У свою чергу, частиною другою статті 120 ЗК України визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надання Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київське інвестиційне агентство» Київською міською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою Рішенням від 18 квітня 2013 року № 230/9287, має наслідком порушення прав позивача на користування спірною земельною ділянкою.

Відтак, виходячи з вищенаведених вимог чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо правомірності рішень Київської міської ради IX сесії VI скликання від 26 січня 2012 року № 89/7426 «Про скасування розпорядження Київської міської державної адміністрації від 4 березня 1998 року № 473, рішень Київської міської ради від 21 квітня 2005 року № 292/2867, від 24 травня 2007 року № 693/1354 та розірвання договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23 грудня 1998 № 75-5-00029» та від 18 квітня 2013 року № 230/9287 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київське інвестиційне агентство" на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва для будівництва житлового будинку з об'єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом (для потерпілих від діяльності "Еліта центр»».

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ» задовольнити. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року скасувати, залишивши в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 травня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді