Справа № 814/2538/16
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

24 січня 2017 року Справа № 814/2538/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Доманівського районного центру зайнятості до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кошти виплаченого матеріального забезпечення, а саме допомоги по безробіттю в сумі 3016, 27 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Доманівського районного центру зайнятості до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кошти виплаченого матеріального забезпечення, а саме допомоги по безробіттю в сумі 3016, 27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована в Доманівському районному центрі зайнятості та їй наданий статус безробітної, а з 11.04.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю.

На підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року по справі № 814/786/16, Доманівським районним центром зайнятості 15.07.2016 року припинено виплату допомоги по безробіттю, оскільки встановлено, що отримання матеріального забезпечення ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості було незаконним, оскільки в цей період вона, за рішенням суду, була поновлена на посаді з дати її звільнення, тобто ОСОБА_1 була зайнятою особою та відносилась до категорії зайнятого населення. Таким чином кошти, виплачені ОСОБА_1 службою зайнятості в сумі 3016, 27 грн., підлягають поверненню.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття не повідомив, жодних пояснень, заперечень проти позову не надавав.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Доманівського районного центру зайнятості, де і була зареєстрована з відкриттям персональної картки НОМЕР_1.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року по справі № 814/786/16, роботодавцем - Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області був виданий наказ по особовому складу про поновлення на роботі ОСОБА_1 Безробітною вказаний наказ було надано до Доманівського районного центру зайнятості. Після чого позивачем прийнято рішення про припинення її реєстрації та виплати допомоги по безробіттю засобами Єдиної аналітичної інформаційної системи.

У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ з 1998 року. Наказом Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області № 3 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» відповідно до п. п. 9, 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування з 07.11.2015 по Доманівському відділенню поліції Врадівського відділу поліції: ОСОБА_1, яка мала спеціальне звання капітан міліції, слідчим Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції, присвоївши їй спеціальне звання капітан поліції.

02.03.2016 року ОСОБА_1 проходила атестацію. За результатами атестації, розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення Атестаційна комісія № 2 прийняла рішення « 4», що позивач не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 53 о/с від 24.03.2016 року відповідно до п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції позивача.

Проте, за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 по справі № 814/786/16, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 була поновлена на роботі з 25.03.2016 року на посаді слідчого Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції, присвоївши їй спеціальне звання капітан поліції, про що свідчить наказ № 184 о/с від 15.07.2016 року.

Тобто, судом визначено, що ОСОБА_1 була неправомірно звільнена з посади слідчого Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції.

Оскільки, виконуючи рішення Миколаївського окружного адміністративного суду Головне управління Національної поліції в Миколаївській області поновило безробітну на посаді з дати її звільнення, то ОСОБА_1 вважалась зайнятою особою з 24.03.2016 року та відносилась до категорії зайнятого населення.

Враховуючи викладене, заступником директора Доманівського районного центру зайнятості 22.07.2016 виданий наказ "Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю - ОСОБА_1" за № 49 у сумі 3016, 27 грн. за період з 04.04.2016 року по 29.06.2016 року.

На виконання п.7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним Доманівським РЦЗ відповідачу була направлена претензія від 28.07.2016 за № 744, з пропозицією добровільного повернення коштів, виплачених як матеріальне забезпечення у сумі 3016 грн. 27 коп.

Однак на момент розгляду справи незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 3016, 27 грн. позивачу не повернуто.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000р. №1533-III, одним із видів забезпечення на випадок безробіття є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.22 Закону № 1533, застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів.

Згідно положень п.п.2.7 розділу 2 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №307 (далі за текстом - Порядку №307), без урахування страхового стажу в розмірі, установленому законодавством, визначається допомога по безробіттю для таких категорій безробітних: 1) особам, звільненим з останнього місця роботи з підстав, передбачених пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, військовослужбовцям, зазначеним у пункті 2.1 цього Порядку, та іншим особам, звільненим з останнього місця роботи (служби) у зв'язку із застосуванням до них заходів дисциплінарного впливу, - виплата починається з 91 календарного дня; 2) особам, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів; 3) особам, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви; 4) особам, які брали участь у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття на добровільних засадах та протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали або займались підприємницькою діяльністю і сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок менше 26 календарних тижнів; 5) категоріям осіб, зазначеним у пункті 2.5 Порядку, які працювали або займались підприємницькою діяльністю і не сплачували страхові внески до Фонду та/або єдиний внесок, але мали раніше набутий трудовий, що прирівнюється до страхового, або страховий стаж.

Згідно п.2.9 розділу 2 Порядку №307, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю для осіб, зазначених у цьому розділі, не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років з дня призначення допомоги по безробіттю. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів. Для зазначених осіб передпенсійний вік визначається на день їх реєстрації як безробітних у державній службі зайнятості.

З матеріалів справи вбачається, що на момент отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_1 знаходилася в трудових відносинах з Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області згідно з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.06.2016 року в адміністративній справі № 814/786/16, у зв'язку з чим, належала до категорії зайнятого населення.

Згідно з ч. 4 п. 1 ст. 35 Закону 1533-ІІІ з роботодавця утримуються суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на тоботі за рішенням суду з моменту призначення допомоги по безробіттю по момент поновлення роботі.

Згідно п.7 Порядку №60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Сума виплаченої допомога по безробіттю у розмірі 3067, 27 грн. підтверджується довідкою про виконані платежі (арк. справи 15).

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, оскільки відповідач не сплатив заборгованість по допомозі по безробіттю у розмірі 3067, 27 грн., суд вважає, що позовні вимоги Доманівського районного центру зайнятості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Доманівського районного центру зайнятості до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кошти виплаченого матеріального забезпечення, а саме допомоги по безробіттю в сумі 3016, 27 грн. - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області () на користь Доманівського районного центру зайнятості кошти виплаченого матеріального забезпечення, а саме саме допомоги по безробіттю в сумі 3016, 27 грн. (три тисячі шістнадцять гривень двадцять сім копійок) та перерахувати їх на р/р 0475 в ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, .

Присудити Доманівському районному центру зайнятості () судовий збір в сумі 1378 грн., сплачений платіжним дорученням № 552 від 08.11.2016 року, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва