Справа № 810/4328/16
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року 810/4328/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фора"
доДержавної екологічної інспекції у Київській області
провизнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Київській області про визнання протиправним та скасування припису від 01.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки посадових осіб екологічної інспекції щодо порушення ним вимог природоохоронного законодавства щодо неотримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є безпідставними, оскільки позивач такими видами діяльності не займається. Основний вид діяльності позивача - торгівля, у процесі якої утворюються лише побутові відходи, які позивач не збирає, не зберігає і не утилізує. Така діяльність не передбачає отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Ведення первинного обліку по видам відходів, наявність висновків державної екологічної експертизи, дозволів і лімітів на утворення, розміщення відходів згідно з нормами чинного законодавства на побутові відходи не вимагається. Побутові відходи, що утворюються позивачем, вивозяться і розміщуються спеціалізованими підприємствами, з якими позивач уклав відповідні договори, тому він особисто не повинен одержувати ніяких дозволів та проводити інвентаризацію забруднюючих джерел викидів. Позивач вказує, що контролюючий орган прийняв оскаржуваний припис, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених законами України.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Державною екологічною інспекцією у Київській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Фора", за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та винесено припис від 01.12.2016. Відповідач вважає, що оскаржуваний припис є правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

У судове засідання, призначене на 23.01.2016, з'явились представники сторін.

До початку розгляду справи по суті представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 28.11.2016 по 01.12.2016 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Київській області на підставі наказу від 30.09.2016 №306 та направлення на перевірку від 11.11.2016 №000848 проведена планова перевірка на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами в належних ТОВ "Фора" магазинах, розташованих на території Київської області.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (далі - Акт), в якому встановлені наступні порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства, а саме:

- відсутні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в мережі магазинів ТОВ "Фора" за адресами: Київська область, місто Бровари, вул. Броварської сотні 12, Грушевського 7, Київська 92, Незалежності 7, Оникієнка Олега 20/2, вул. Шевченка 10-В; місто Вишневе вул. Вітянська 2, Жовтнева 31-А, Освіти 2, Першотравнева 7, Святошинська 40, Чорновола Вячеслава 46-Б; місто Бориспіль, вул. Київський шлях, 100, Київський шлях, 90, Момота Володимира 42/5, Тельмана 2; місто Ірпінь, вул. Соборна 160-Б, Центральна 29, Шевченка 7; місто Глеваха, вул. Ботанічна 19, Вокзальна 18-А; село Софіївська Борщагівка, вул. Л.Українки 19, Франка Івана 6; селище міського типу Димер, вул. Бударіна 5, Соборна 28; селище міського типу Гостомель, вул. Рекунова 1, Святопокровська 73-В; місто Кагарлик, вул. Незалежності 14, пл. Торгова 6; село Петрівське, вул. Володимирська, 2-Г, Шевченка; село Петропавлівська Борщагівка, вул. Садова 1-Г, пров. Софіївський 26; селище міського типу Бородянка, вул. Паркова 2, вул. Центральна 343; місто Буча, вул. Яблунська, 203-Б, Склозаводська 10-Б; місто Біла Церква, вул. Павліченка 63, шосе Сквирське 260; місто Березань, вул. Привокзальна 1-Б, Шевченків Шлях 140-А; місто Боярка, вул. Маяковського 2, Молодіжна 76-А; селище міського типу Ставище, вул. Паркова 4; місто Ржищів, вул. Соборна 23; селище міського типу Рокитне, вул. Першотравнева 11; село Новосілки, вул. Садова 6-А; село Требухів, вул. Броварська 19/А; місто Фастів, вул. Соборна 26; селище міського типу Чабани, вул. Машинобудівників 2-В; село Чубинське, вул. Яблунева 6-А; місто Яготин, вул. Незалежності 130; місто Українка, вул. Юності 3; місто Тетіїв, вул. Леніна, 19; місто Тараща, вул. Хмельницького Богдана 6; село Нові Петрівці, вул. Святопокровська 222; місто Узин, вул. Богуна Івана 21-А; село Гатне, вул. Космонавтів, 1-А; село Гнідин Центральна 23-А; село Гоголів вул. Київська 167-Г; село Гора вул. Чапаєва 2; селище міського типу Велика Димерка, вул. Радгоспна 2-Б; місто Богуслав вул. Миколаївська 98; село Борова, вул. Миру 15; селище міського типу Коцюбинське вул. Доківська 1; село Крюківщина, вул. Жилянська 1-А; місто Миронівка, вул. Бузницького 1; село Зазим'є вул. Лісова 55; село Калинівка, вул. Леніна 78-А; село Княжичі вул. Лагунової 74; селище міського типу Немішаєве вул. Заводська 49-А; селище міського типу Козин, вул. Соловьяненко, 60.

На підставі висновків Акту перевірки Державною екологічною інспекцією у Київській області винесено припис від 01.12.2016, яким зобов'язано ТОВ "Фора":

- розробити план заходів по усуненню виявлених порушень;

- провести інвентаризацію забруднюючих джерел викидів в магазинах ТОВ "Фора";

- отримати дозвільну документацію, яка регламентує викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в магазинах ТОВ "Фора".

Проте, не погоджуючись із висновками перевірки та приписом відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" встановлено: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру; строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформленні, видачі дубліката, анулюванні документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа.

Таким чином, виключно законами передбачено необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види, вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформленні, видачі дубліката, анулюванні документа дозвільного характеру та інше.

Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" від 16.10.1992 №2707 для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п'ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним, органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря":

забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища;

викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 №1598 затверджено "Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню".

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.10.2012 №483 затверджено форму Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. Форма акту перевірки передбачає зазначення детального опису виявлених порушень із посилання на нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено.

Відповідно до п. 4.15. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, що затверджений Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464, до акта перевірки додаються (за наявності) порівняльні таблиці, графіки, схеми, оформлені належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання, що перевіряється. В акті перевірки також зазначається інформація, пов'язана з проведенням інструментально-лабораторного контролю (відбір проб та вимірювання безпосередньо на об'єкті перевірки), та зазначаються посилання на акти відбору проб та протоколи вимірювань.

Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Державна екологічна інспекція у Київській області під час перевірки не проводила будь-яких інструментальних досліджень, оскільки в Акті перевірки не наводиться будь-яких даних, які підтверджують те, що від роботи обладнання ТОВ "Фора" здійснюються викиди небезпечних речовин, викиди яких підлягають державному регулюванню.

Так, в Акті перевірки зазначено, що на об'єктах ТОВ "Фора" здійснюються викиди в атмосферне повітря від цехів хлібобулочних виробів, шаф-грилів та витяжної вентиляції, але при цьому не зазначається на якому об'єкті саме яке обладнання встановлене/не встановлене, не зазначено його технічні характеристики, тип, марку тощо (тобто інформація узагальнена та поширена на всі магазини).

При цьому, як наголошує позивач, зазначена узагальнена інформація в Акті перевірки не відповідає дійсності, оскільки позивач не має цехів, а є лише окреме індивідуальне обладнання, яке використовується для надання допоміжних послуг в роздрібній торгівлі.

Випічка (допікання напівфабрикатів) із тіста, хлібобулочних виробів, грилі та система вентиляції не здійснюють викидів самі по собі. Електричні печі, які використовуються для випікання виробів із тіста, хлібобулочних виробів або виробництва грилю, допікання напівфабрикатів не здійснюють викиди небезпечних речовин, а їх потужність є недостатньою для того, щоб попадати під державне регулювання.

В Акті перевірки не встановлено, що в магазинах позивача здійснюються викиди забруднюючих речовин, не зазначено які саме речовини, їх обсяг.

Отже, твердження відповідача про необхідність отримання дозволів на викиди ґрунтується виключно на припущені, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами.

За змістом статті 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" забруднення атмосферного повітря - це змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Під забруднюючою речовиною розуміється речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища. При цьому, викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Таким чином, викидами забруднюючих речовин вважається надходження в атмосферне повітря речовин хімічного або біологічного походження, що справляють негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб'єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1780 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

На виконання Порядку №1780 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 №317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел. При цьому, перелік є вичерпним.

Як встановлено судом, ТОВ "Фора" у магазинах, розташованих у Київській області, використовує наступне обладнання: печі конвекційні т.м. UNOX, печі пароконвекційні електричні т.м. UNOX, печі для піци серії Т*** Moretti Forni, печі конвекційні серії EUROMAT*** TM 'WEISHEU'.

Дане обладнання має відповідні документи, що підтверджують його безпечність та якість у використанні, зокрема щодо:

- печі конвекційні т.м. UNOX - Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.06.2013 №05.03.02-03/47138, строк дії якого до 02.06.2018;

- печі пароконвекційні електричні т.м. UNOX - Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 17.09.2015 №05.03.02-03/42165, строк дії якого до 16.09.2020;

- печі для піци серії Т*** Moretti Forni - Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 07.06.2016 №05.03.02-03/19258, строк дія якого до 06.06.2021;

- печі конвекційні серії EUROMAT*** TM 'WEISHEU' - сертифікат відповідності серії ВГ. Зареєстрований в реєстрі UA1.182.0035440-16, термін дії з 15.09.2016 по 14.09.2017;

- печі ротаційні Real Forni - Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 17.05.2013 №05.03.02-03/39023, строк дії якого до 16.05.2018;

- плита електрична промислова ПЕ-2, виробник ТОВ "КІЙ-В" - Висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи від 02.11.2001 №5/10/20510.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в Переліку типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел відсутні конвекційні, ротаційні, пароконвекційні печі.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 04.02.2016 у справі К/800/61439/14, в постанові від 29.06.2016 у справі К/800/64006/14 та в ухвалі від 16.12.2015 у справі К/800/42669/14.

З приводу отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, то слід зазначити наступне.

Кабінетом Міністрів України затверджений "Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел" від 28.12.2001 №1780 (далі - Порядок).

Відповідно п. 7 даного Порядку перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

Пунктом 1 Переліку, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №317 від 16.08.2004, передбачено перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, наприклад - для теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт.

Проте, як встановлено судом, номінальна теплова потужність електричного обладнання, яке використовується позивачем, становить від 5 до 13 кВт.

Таким чином теплова потужність електричного обладнання, яке використовується позивачем, не перевищує 50 МВт відповідно до наведеного Переліку, а тому таке обладнання не підпадає під регулювання, визначене статтею 11 Закону України "Про атмосферне повітря".

Отже, з наведеного слідує, що висновок відповідача про те, що позивач здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від конвекційних, ротаційних, пароконвекційних печей є недоведеним фактом, оскільки в акті перевірки відсутнє саме обґрунтування факту здійснення викидів в повітря забруднюючих речовин.

Згідно пункту 4.14 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, що затверджений Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464, не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально.

Під час здійснення перевірки, викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від конвекційних, ротаційних, пароконвекційних печей не виявлено, оскільки в акті перевірки вказаний факт не зафіксовано.

Відтак, суд вважає, що вимоги відповідача щодо зобов'язання ТОВ "Фора" отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел є безпідставними.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 18.07.2016 по справі №818/691/16.

З приводу вимог відповідача про проведення інвентаризації забруднюючих джерел викидів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 4 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 №7 затверджено Інструкцію про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві (надалі - Інструкція №7).

Відповідно до п.1.1. Інструкції №7, інструкція про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, містить в собі методичні вказівки по змісту та оформленню необхідних документів для створення звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, які утворюються на підприємстві з урахуванням технологічного процесу та його особливостей.

Згідно п.1.2. Інструкції №7 в Інструкції узагальнені та викладені основні вимоги до:

- порядку проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин і представлення її в органи Мінекобезпеки України;

- оформлення звіту по проведенню інвентаризації викидів забруднюючих речовин.

Положення п. 1.3. Інструкції №7 передбачають, що застосування даної Інструкції обов'язкове при проведенні інвентаризації викидів забруднюючих речовин виробничими об'єднаннями і промисловими підприємствами, організаціями і установами (далі - підприємства), які мають викиди забруднюючих речовин в атмосферу, незалежно від відомчого підпорядкування і форм власності.

Проте, позивач не відноситься до виробничих чи промислових підприємств, оскільки є підприємством торгівлі, що підтверджується довідкою із управління статистики.

Відповідно до п.1.6. Інструкції №7 матеріали інвентаризації використовуються для:

- розробки нормативів утворення забруднюючих речовин, які відводяться у атмосферне повітря при експлуатації технологічного та іншого обладнання, споруд та об'єктів;

- розробки нормативів гранично допустимих викидів;

- регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферу;

- здійснення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря;

- розробки короткострокових і довгострокових планів заходів підприємств;

- розробки екологічних програм по зниженню викидів забруднюючих речовин в атмосферу.

Положення п.1.8. Інструкції №7 передбачають, що інвентаризацію викидів забруднюючих речовин підприємство проводить в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України, рішеннями місцевих органів державної виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Мінекобезпеки України.

У випадку зміни параметрів джерел викидів, зареєстрованих у звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, підприємство, при необхідності, проводить інвентаризацію викидів в повному обсязі або вибірково без відповідних вказівок вищезазначених органів і представляє звіт в органи Мінекобезпеки України.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що проведення інвентаризації джерел викидів Позивач не повинен проводити, оскільки не є промисловим чи виробничим підприємством. Крім того, строки проведення інвентаризації джерел викидів не встановлені на території Київської області.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що позивач отримував повідомлення про необхідність проведення інвентаризації джерел викидів у зв'язку із прийняттям місцевими органами державної влади рішення про проведення інвентаризації.

Таких доказів відповідачем суду не надано.

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуваний припис Державної екологічної інспекції у Київській області від 01.12.2016 є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Київській області від 01.12.2016, який винесений відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" () судові витрати у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної екологічної інспекції у Київській області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.