Справа № 2а-50/11
Суддя: Веселов В. М.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-50/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Веселова В.М.

секретаря Максимюк М.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коломия Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову Управління ПФУ в м.Коломия щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив :

Позивач посилається на те, що вона є особою,що постраждала від аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, що стало наслідком робіт повязаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС, визнана інвалідом 3 групи. Вказує, що у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» її віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказує, що вона письмово зверталася до відповідача щодо перерахунку пенсії у відповідності до ст.ст.49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак отримала відмову. Просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Коломия щодо відмови від проведення перерахунку їй пенсії незаконними,зобовязати відповідача здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії з 17 листопада 2009 року відповідно до ст.ст.50,54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з мінімальної пенсії за віком, ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове Державне пенсійне страхування та Закону України «Про Державний бюджет на відповідні роки»з 17.11.2009 року,а також просить поновити строк звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області заперечив проти заявлених вимог, зазначивши, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ. Вказує,що Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначену відповідно до положень ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із розрахунку мінімального розміру пенсії інвалідам, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою. До основного розміру пенсії призначена та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, що для інваліда 2 групи складає 20% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якої визначено ст. 50 зазначеного Закону у звязку зі змінами, внесеним Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачає, що порядок обчислення пенсії, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Попередньо відповідні надбавки і додаткова пенсія обраховувалися, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої був визначений п. 2 Постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок кошів державного бюджету»і складав 19,91 грн., які і виплачувалися позивачу. Підстав для застосування при обрахунках розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»немає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28 зазначеного закону, мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність застосовується лише виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з зазначеним Законом. Позивачу призначено пенсію за іншим нормативним актом. З першого липня 2008 року відповідно до Постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»у разі, коли розмір пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексацій та інших доплат, встановлених законодавством) не досягає у інвалідів 2 групи одержувачів пенсії по інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншою ніж 760 грн. Розмір пенсійної виплати позивача станом на 01.04.2010 року складав 1416,52 грн., в тому числі основний розмір пенсії 1134,12 грн., додаткової пенсії інваліду ІІІ групи 85,95 грн.; підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам 28,40 грн.; підвищення по ст. 42 з 01.03.2009 року 21,83 грн.; доплата по постанові № 1252 від 23.12.2009 року 11,25 грн. Після прийняття Конституційним Судом України рішення № с 10-рп/2008 року, яким визнано неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», для збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян КМУ прийняв Постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 22.05.2008 року та чітко визначила розміри додаткової пенсії та розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, тому наполягає на відмові у задоволенні позову.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини виникли в звязку з реалізацією права позивача на отримання основної та додаткової пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія І), та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворих внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, що підтверджується посвідченням серії А № 127999 та вкладкою до зазначеного посвідчення. Крім того, позивач являється інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням №117774/235. Встановлено, що в Управлінні пенсійного фонду в м.Коломия Івано-Франківської області позивач перебуває на обліку як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалід 3 групи. В серпні 2010 року позивач зверталася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян України, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В здійсненні перерахунку їй було відмовлено з підстав, зазначених у запереченні представника відповідача.

Суд дійшов висновку про невідповідність відмови вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.08.1991 року.

У відповідності з ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам , віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді а)державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»яка діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік»№ 107-VI від 28.12.2007 року. додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоровю, особам,віднесеним до категорії 1,зокрема інвалідам 3 групи призначається в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Стосовно державних пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, то їх розміри в усіх випадках не можуть бути нижчими ,зокрема по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком (частина 4 статті 54 Закону). Крім цього, статтею 54 вищезазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік»№ 107-VI від 28.12.2007 року, передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Даний закон також передбачає здійснення перерахунку пенсії з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму,тобто законодавець врегулював порядок нарахування пенсії та здійснення перерахунку у бік збільшення в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, як втратили працездатність.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи,засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування,призначення,перерахунку і виплати пенсій. З 1 січня 2007 року максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок,підвищень,додаткових пенсій,цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством),призначених у 2006-2007 роках відповідно до цього закону не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком,встановлених абзацом першим ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»на місяць. Таким чином, обрахунок державної та додаткової пенсії та пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність визначеного законом (ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Визначення прожиткового мінімуму,затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень визначається Законами України «Про прожитковий мінімум», «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» у відповідності до яких, прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих , хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення,щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно з ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,визначеного законом,підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю, особам,віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими змінювалися розміри основної та додаткової пенсій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 22.05.2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягає застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України "органи державної влади та органами місцевого самоврядування, їх особи, зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України". Згідно положень ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд не може погодитися з доводами відповідача щодо нарахування пенсії позивачу відповідно до Постанов КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок кошів державного бюджету», та № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу.

Також суд не може погодитися з доводами відповідача щодо неможливості застосування відносно позивача положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в звязку з тим, що нарахування пенсії йому проводиться за іншим законом, оскільки відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для реалізації конституційної гарантії та права на отримання пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

В звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання основної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший законодавчий акт, що визначив би цей розмір чи встановив інший розмір.

Суд також бере до уваги той факт, що пенсія позивачу за вказаний період не була перерахована, про що сам позивач вказує в своїй позовній заяві,звернувшись до суду з позовом про проведення перерахунку призначеної йому пенсії,а відповідач вказує в запереченні на позовну заяву.

Судом враховуються проведені відповідачем виплати на користь позивача за вказаний період.

Відповідно до положень , встановлених ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Представник Відповідача вказує на пропуск позивачем терміну позовної давності, позивач просить поновити строк позовної давності ,вказуючи на те,що факт несплати їй пенсій з 17 листопада 2009 року вона дізналась тільки влітку,крім цього подала до суду витяг з медичної картки стаціонарного хворого про те,що з 23.06.2010 року по 14.07.2010 року знаходилась на лікуванні в клініці «Науковий центр радіаційної медицини»м.Києва. Крім цього, суду представлена Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2010 року,якою скасовано постанову Коломийського міськрайонного суду від 16.11.2009 року і зобовязано УПФ здійснити виплату та нарахування пенсії за період з 7.09.2008 року по 16.11.2009 року. За таких обставин вважає,що позивачці слід частково поновити термін звернення до суду,задовольнивши вимоги за 6-ти місячний термін.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№ 107-VI від 28.12.2007 року, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Рішенням Конституційного суду України №6-рп 2007 від 9 липня 2007 року, ст.ст.71, 87, 86, 94,99,100,159-163 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Відновити ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Визнати неправомірною дії управління Пенсійного фонду України в м.Коломия Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_2, повязаної з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно до вимог ст. ст. 50, 54 ,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Коломия Івано-Франківської області здійснити перерахунок ОСОБА_2 державної пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі не меншому 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 17 травня 2010 року з урахуванням виплачених коштів.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Коломия Івано-Франківської області здійснити перерахунок ОСОБА_2 додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 17 травня 2010 року з урахуванням виплачених коштів.

Понесені судові витрати, повязані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

Постанова вступає в законну силу після закінчення термінів на апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського Апеляційного Адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Веселов В.М.