Справа № 809/1305/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Справа № 876/9240/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Івано-Франківської області, треті особи: головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Лисецька селищна рада, державне підприємство «Івано-Франківський науково-дослідний інститут землеустрою», ОСОБА_2 про зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Івано-Франківської області, третіх осіб: головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Лисецька селищна рада, державне підприємство «Івано-Франківський науково-дослідний інститут землеустрою», ОСОБА_2, в якому просив зобов'язати відповідача внести відомості про земельну ділянку Державного акту серії НОМЕР_1 кадастровим номером НОМЕР_2 до Державного земельного кадастру та виправити технічні помилки, допущені у відомостях Державного земельного кадастру, щодо кадастрового номера (НОМЕР_2) земельної ділянки наданої у власність ОСОБА_3, та щодо меж земельної ділянки користувачем якої є ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на безпідставність твердження відповідача на неможливість перенесення інформації про земельну ділянку із державного реєстру земель до Державного земельного кадастру через відсутність даних у електронному варіанті (файли обліку).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого 25.05.2005 в Книзі записів реєстрації державних актів за № 27, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для обслуговування магазину, площею 0,0302 га по вул. Січових Стрільців, смт. Лисець, Тисменицький район, Івано-Франківська область.

В силу дії норми ч.1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід'ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки.

Відповідно до пункту 4 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель.

Державним підприємством «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», який був розробником технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, було прийнято обмінний файл, про що свідчить штамп на титульній сторінці документації із землеустрою позивача, проте відомості про земельну ділянку не були перенесені із Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.

Враховуючи відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку позивача, 25.10.2013 державним кадастровим реєстратором було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_3, площею 0,0702 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою вул. Івасюка, смт. Лисець, та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2.

21.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до Відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із заявою про виправлення помилки у Державному земельному кадастрі стосовно його земельної ділянки.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі № Г-18/0-18/6-16 від 25.03.2016, позивачу рекомендовано звернутись до розробника документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), після чого подати відповідну документацію і електронний документ для внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру.

11.08.2016 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про виправлення помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру стосовно його земельної ділянки та надав електронний документ для внесення відомостей про земельну ділянку.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення.

Крім того, державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі додатково розглянуто поданий 11.08.2016 позивачем електронний документ в листі від 07.09.2016 №Г-65/0-70/6-16 повідомлено, що в межах земельної ділянки, відомості про яку запропоновано внести, знаходиться частина земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3, яка належить на праві власності Лисецькій селищній раді та на праві користування ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр» електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Разом з тим, встановлено, що позивачем не було надано технічної документації, яка подається разом з електронним документом відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Таким чином, оскільки, помилки у Державному земельному кадастрі можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка не була надана, то відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про Державний земельний кадастр», заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року у справі № 809/1305/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 31.01.2017