Справа № 813/1/14
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017р. Справа № 876/124/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. по справі № 813/1/14

за позовом: Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького

до відповідача: Державної фінансової інспекції у Львівській області

про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014р. позивач: Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Державної фінансової інспекції у Львівській області про скасування вимоги №05-15м/9286 від 28.11.2013р. "Про усунення недоліків та порушень за результатами ревізії" до ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" щодо проведення претензійно-позовної роботи та забезпечення сплати авіакомпанією "Карпатейр С.А." суми недоотриманого збору за наднормативну стоянку повітряного судна в сумі 437200,00грн., за період з 01.06.2009р. по 31.07.2011р.

Позовні вимоги обгрунтовано безпідставністю та протиправністю вимоги Державної фінансової інспекції та невідповідністю її діючому законодавству України, оскільки позивач не допустив порушень діючого законодавства. Позивач стверджує, що аеропорти в Україні самостійно приймають рішення про застосування до окремої авіакомпанії тієї або іншої форми договору, і тільки за відсутності договірних відносин між аеропортом та авіакомпанією щодо надання місць стоянок повітряних суден (базування ПС) та оплати такого виду послуг, у аеропорту виникає право на застосування збору за наднормативну стоянку ПС, відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. №433 "Про встановлення аеропортних зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах в Україні".

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні позовних вімог відмовив повністю. Свої доводи суд першої інстанції грунтував на тому, що аналіз норм законодавства, які регулють спірні правовідносини, дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт (позивач у справі): ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" оскаржив її в апеляційному порядку.

Апелянт зазначає, що із судовим рішенням суду першої інстанції не погоджується та вважає його незаконним та необгрунтованим, оскільки прийнятті рішення у даній справі судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаржник вважає, що Державна фінансова інспекція, не являючись стороною договірних відносин між аеропортом і авіакомпаніями, всупереч нормам чинного законодавства, здійснила неправомірне тлумачення правочину, наслідком чого стало висунення незаконної вимоги, яка є предметом спору. Апелянт зазначає, що в правовідносинах між ним та авіакомпанією "Карпатейр С.А.", починаючи з 01.06.2009р., замінено плату за стоянку повітряного судна на застосування щомісячної ставки за базування повітряного судна, така заміна відбувалася на підставі договору, договір відповідає вимогам законодавства а відтак оскаржувана вимога відповідача не може вважатися законною. Скаржник просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

У запереченнях на апеляційну скаргу Західний офіс Держаудитслужби вказує на те, що судом 1-ї інстанції повно, всебічно і об'єктивно досліджено усі обставини справи. Вважає, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. по справі № 813/1/14 є законною, винесеною з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням практики Верховного Суду України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. без змін.

Відповідач звернувся до суду із клопотанням, у якому просить змінити сторону у справі, а саме Держфінінспекцію у Львівській області на правонаступника - Західний офіс Держаудитслужби.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 30.01.2017р. представники апелянта (позивача у справі) та відповідача не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату і місце проведення судового засідання, враховуючи викладене, суд вбачає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фіксування судового засідання технічними засобами, керуючись вимогами ч.1 ст.41 КАС України, не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Державною фінансовою інспекцією у Львівській області (ДФІ) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності у Державному підприємстві "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" за період з 01.06.2009р. по 31.07.2011р., за результатами якої складено акт від 31.10.2013р. №05-21/12, в якому викладено виявлені порушення та недоліки (т. І а.с.12-18).

Позивач в межах процедури адміністративного оскарження звернувся до ДФІ у Львівській області з запереченнями (зауваженнями) на акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності у Державному підприємстві "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" за період з 01.06.2009р. по 31.07.2011р. (т. І а.с.35-37).

Згідно з висновком відповідача від 28.11.2013р. на заперечення від 08.11.2013р. №2931 до акту позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності у Державному підприємстві "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького за період з 01.06.2009р. по 31.07.2011р., яка проведена ДФІ у Львівській області, заперечення позивача не враховано (т. І а.с.40-45).

За результатами перевірки та на підставі складеного акту відповідачем надіслано до ДП "МА "Львів" лист від 28.11.2013р. №05-15м/9286, в якому викладено відповідні порушення та висунуто вимогу опрацювати матеріали ревізії, притягнути до відповідальності винних осіб та з метою усунення виявлених порушень провести претензійно-позовну роботу та забезпечити сплату авіакомпанією "Карпатейр С.А." суми недоотриманого збору за наднормативну стоянку повітряних суден в сумі 437,2 тис. грн. Інформацію про вжиті заходи та виконання цих вимог в термін до 27.12.2013р. надіслати на адресу Держфінінспекції (т. І а.с.39-40).

Аналізуючи дані правовідносини в контексті заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду бере до уваги наступні норми права.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку звернення до адміністративного суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За правилами, встановленими нормами ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, згідно із вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Положенням про державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011р. № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, зокрема, вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підп. 4 п. 4 Положення).

Відповідно до п. 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має певні права, серед яких право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підп. 16); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підп. 21).

Положенням також встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутись до суду в інтересах держави (абз. 3 підп. 4 п. 4).

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Застосовуючи наведені норми права, колегія суддів апеляційного суду враховує правову позицію Верховного Суду України (постанова від 15.04.2014р. у справі № 21-40а14, постанова від 18.09.2014р. у справі № 31-332а14, постанова від 07.10.2014р. у справі № 21-368а14, постанова від 20.01.2015р. у справі № 21-603а14), що в силу вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно із даною правовою позицією, Верховний Суд України зазначає, що аналіз викладених вище норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Відносно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю,- про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі викладеного вище, слід зробити висновок про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржено лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У даній справі Держфінінспекцією у листі від 28.11.2013р. №05-15м/9286 пред'явлено вимогу про усунення недоліків і порушень за наслідками ревізії. При цьому, оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, але не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. по справі № 813/1/14 за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького до Державної фінансової інспекції у Львівській області про скасування вимоги,- залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. по справі № 813/1/14,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя Р.В. Кухтей

Повний текст постанови виготовлено 02.02.2017р.