Справа № 173/1657/16-а
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1657/16-а
Провадження №2-а/173/1/2017
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетрвоської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії до відповідача - управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі в якому просить: зобов'язати відповідача припинити відрахування з його пенсійного забезпечення грошових коштів, незаконно визначених відповідачем як зайво виплачені йому кошти як працюючому пенсіонеру. Стягнути з відповідача на його користь незаконно утримання кошти з його пенсійного забезпечення в сумі 6701 грн., 71 коп. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн., та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне: він перебуває на обліку в управління відповідача з 30.09.2015 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір якої складає 2638 грн., на місяць.

Однак в червні місяці 2016 року він отримав пенсію за травень місяць 2016 року в розмірі 2242.71 грн., в зв'язку з чим звернувся 13.06.2016 року до відповідача письмово за роз'ясненням з яких причин йому виплачується пенсія менша ніж призначена.

На своє звернення він отримав відповідь згідно якої відповідач повідомив, що на підставі інформації, що міститься в інформаційно-ресурсному центрі Єдиного державного реєстру, він на думку відповідача є керівником ТОВ ВКП «Тесла», а отже за версією відповідача є працюючим пенсіонером.

Однак такі твердження є безпідставними, оскільки спростовуються даними, отриманими безпосередньо в управлінні відповідача. Так, згідно з витягом про індивідуальні відомості про застраховану особу, надані йому відповідачем 26.07.206 року з жовтня місяця 2015 року - по дату видання йому витягу, страхові внески за звітні періоди ним не сплачувались та заробітна плата йому не нараховувалась, оскільки він ніде не працював на той час та не працює до цих пір, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що відразу після виходу на пенсію він був звільнений з підприємства та ні там, ні де інде не працював. Підприємство на даний час також не працює та не має найманих працівників, про що свідчать надані звіти. Він є одним із співзасновників даного підприємства, після виходу на пенсію, він намагався зібрати інших засновників, що б вирішити подальшу долю цього підприємства. Але двоє з них змінили своє місце проживання і воно йому не відоме, тому він не може провести збори співзасновників. Але на даному підприємстві він не працює та заробітку не отримує

Представники відповідача, Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області проти задоволення позовних вимог заперечували. При цьому пояснили, що згідно перевірених даних позивач продовжує перебувати директором підприємства «Тесла». Наказ про його звільнення на їх думку неправильно оформлений Тому з травня 2016 року з призначеної позивачці пенсії відраховується 15% як працюючому пенсіонеру. Відповідно будь-яких підстав для задоволення позовних вимог немає.

Вислухавши доводи осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.09.2015 року перебуває на обліку у Верхньодніпровському ОУПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком в сумі 2638.48 грн.

З червня місяця 2016 року позивач отримує пенсію у меншому розмірі так як в зв'язку з твердженням відповідача є працюючим пенсіонером.

Згідно дослідженої в судовому засіданні трудової книжки, позивач 30.0.2015 року звільнений з ТОВ ВКП «Тесла» за власним бажанням. Інші записи про роботу в тому числі на даному підприємстві в трудовій книжці позивача відсутні. Факт звільнення позивача підтверджується і копією наказу про звільнення позивача від 30.09.2015 року № 15. Посилання представника відповідача на те, що даний наказ є неправильним за формою суд вважає безпідставним, так як наказ містить дату номер, текст про звільнення. Підпис керівника, назву підприємства.

Відповідно до п.2.21 Постанови від 27 грудня 2005 р. N 1566/11846 передбачено, що документами, які підтверджують, особа не працює… є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком №1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця за наявними в органі, що при означає пенсію даними.

Відповідно до даних про індивідуальні відомості про застраховану особу вбачається, що останній прибуток позивачем отриманий у вересні місяці 2015 року. Після цього дані про прибуток позивача від трудової діяльності відсутні.

Таким чином зазначені вище докази в їх сукупності підтверджують той факт,що вересня 2015 року , тобто з моменту виходу не пенсію позивач не працює та будь-якого прибутку крім пенсії не отримує.

Відповідно до інформації, що міститься в інформаційно-ресурсному центрі Єдиного державного реєстру юридичних осіб вбачається, що позивач є одним із співзасновників ТОВ ВКП «Тесла», є його керівником та підписантом. Проте дані відомості на думку суду не підтверджують факт роботи позивача, так як спростовуються записом в трудовій книжці, наказу про звільнення та індивідуальними відомостями про застраховану особу.

З пояснень позивача встановлено, що зміни Єдиного державну реєстру підприємств він внести не може, так як є не єдиним засновником даного, підприємства, що підтверджується і даними цього витягу. А інших співзасновників він не може зібрати, в зв'язку з зміною ними місця проживання. Тому не можуть бути прийняті відповідні рішення та внесені зміни ЄДР.

Оцінюючи надані суду докази суд вважає доведеним факт, що позивач ОСОБА_1, починаючи з жовтня місяця 2015 року не працював та на даний час не працює. За таких підстав у відповідача були відсутні підстави щодо відрахування із призначеної позивачеві пенсії 15 % як працюючому пенсіонеру відповідно до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УШ від 02.03.2015 року.

В свою чергу відповідач будь-яких беззаперечних даних про те, що позивач працює, суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що крім відомостей з Єдиного державну реєстру юридичних осіб, які спростовуються наведеними вище доказами, відповідач інших доказів які б свідчили про беззаперечний факт що позивач є працюючим пенсіонером, відповідач не надав, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позивачем вимоги.

При цьому задовольняючи вимоги позивачки суд керуючись ч. 2 ст.11 КАС України згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб про захист яких вони просять.

Виходячи із необхідності повного захисту прав позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення згідно якого зобов'язати Верхньодніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області припинити відрахування з призначеної пенсії позивачу, грошових коштів, визначених як зайво виплачені кошти позивачу як працюючому пенсіонеру.

Стягнути з Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, грошові кошти, стягнені як зайво виплачені кошти ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру починаючи з травня 2016 року і до припинення таких відрахувань.

До цього висновку суд приходить ще й з тих підстав що детальної інформації про те, коли та в якій сумі проводяться відрахування з пенсії позивача суду не надано, але їх проведення відповідачем не заперечується та підтверджується листом-відповіддю на звернення позивача. А загальна сума, яка підлягатиме поверненню позивача визначатиметься розміром відрахувань, проведених з його пенсії на час їх припинення.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то на дучку суду, дані вимоги задоволенню не підлягають, так як нормами пенсійного законодавства не передбачено підстав для стягнення моральної шкоди. Крім того призначаючи та виплачуючи пенсію органи пенсійного Фонду діють не від власного імені, а від імені держави, тому повинні ретельно перевіряти всі обставини призначення та виплати пенсії та правильно розпоряджатись коштами, виділеними на дані цілі державою.

Крім того ситуація, яка виникла та поставила під сумнів той факт, що позивач не працює певним чином склалась і з вини самого позивача, який будучи засновником та директором підприємства, не здійснив всіх необхідних дій, пов'язаних із внесенням змін до Єдиного державного реєстру підприємств, щодо припинення діяльності даного підприємства, зміни його керівництва результаті виходу його на пенсію тощо.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені суду відповідності до вимог ст.. 94 КАС України, вважає за потрібне стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України , - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати Верхньодніпровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області припинити відрахування з призначеної пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1, грошових коштів, визначених як зайво виплачені кошти ОСОБА_1, як працюючому пенсіонеру.

Стягнути з Верхньодніпровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1, грошові кошти, стягнені як зайво виплачені кошти ОСОБА_1, як працюючому пенсіонеру починаючи з травня 2016 року і до припинення таких відрахувань.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги постанова набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не була змінена або скасована.

Суддя Петрюк Т.М.