Справа № 826/24002/15
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2017 р. м. Київ К/800/10930/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської міської державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, направлені на одержання житла, за касаційною скаргою позивача на судові рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати відповідача надати йому житлове приміщення або ж виплатити належну грошову компенсацію замість нього.

Посилався на те, що є військовим пенсіонером, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом, проте до теперішнього часу постійним житлом не забезпечений, хоча перебуває на квартирному обліку з 2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом від 30 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги.

В касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати. Вказує на те, що Конституція України гарантує право на житло.

Враховуючи відсутність клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Розглядаючи справу по суті, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спір у справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Проте такий висновок не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права. За правилами частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як зазначено в пункті 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин

Отже на житлові спори як особливий різновид спорів, що стосуються житлових прав та інтересів громадян і організацій, розповсюджується цивільна юрисдикція.

При тлумачення вище згаданої норми Закону, Верховний Суд України в постанові від 2 березня 2016 року (справа № 6-14 цс16) вказав на те, що в порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого приміщення, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщеннях державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача.

Аналогічний висновок, викладений і в постанові Верховного Суду України від 23 лютого 2016 року (справа № 21-655а15), в якому зазначено, що приписи пунктом 1 частини першої статі 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства. Поняття «житлові відносини», на думку колегії суддів, в контексті змісту наведеної норми включає і право на одержання житла у зв'язку з проходженням публічної служби, оскільки ця норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила.

Згідно фактичних обставин, встановлених судами, ОСОБА_4 просив зобов'язати Київську міську державну адміністрацію як виконавчий орган Київської міської ради забезпечити його житловим приміщенням або виплатити компенсацію. Як свідчать зібрані у справі докази, позивач перебуває на квартирному обліку з 19 вересня 2013 року у складі сім`ї з 4 осіб як інвалід війни, інтернаціоналіст. В теперішній час черга на отримання ним житла не надійшла. Тобто спір виник з приводу одержання житла.

З урахуванням зазначених обставин та норм матеріального і процесуального права, суди попередніх інстанцій помилково розглянули справу в порядку адміністративного судочинства, тому всі ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України, а провадження у справі - закриттю.

Роз'яснити позивачу, що даний спір може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати судові рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 лютого 2016 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити, що спір може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман