Справа № 813/3051/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Справа № 876/9577/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року по справі за позовом приватного підприємства «Оліяр» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

приватне підприємство «Оліяр» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС України в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 12.09.2016 р. №/12072 №/12075 та №/12073.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС №/12072 від 12.09.2016р., №/12075 від 12.09.2016р. та №/12073 від 12.09.2016р.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС України оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що СДПІ ВПП у м. Львові проведена позапланова виїзна перевірка ПП «Оліяр» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з СФГ «Промінь» () за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.

Для проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з СФГ «Промінь» за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р. ПП«Оліяр» було надано наступні документи: оборотно-сальдова відомість по рахунку №631 за 2015 рік, оборотно-сальдова відомість по рахунку №631 за 2014рік, картка по рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядчиками» за 2015 рік, оборотно-сальдова відомість по рахунку по рах. 231 «Виробництво» за 2015 рік, оборотно-сальдова відомість по рахунку по рах. 25 «Напівфабрикати»" за 2015 рік, оборотно-сальдова відомість по рахунку по рах. 26 «Готова продукція за 2015рік, Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.10.2015р. заст..начальника ВОСА ПДВ ОУ ДПІ у м.Хмельницькому С.В.Кінзерський, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 08.10.2015 р.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Хмельницькій області надано копію ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2016 року, та документи щодо проведених взаєморозрахунків СФГ «Промінь» та ПП «Оліяр» та копію акту перевірки СФГ «Промінь» №151/22/14164685 від 18.03.2016року.

Перевіркою достовірності відображених показників у рядку 01.1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» за період з 01.02.15 р. по 31.08.15 р. у загальній сумі 12376650 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив оформлення безтоварних операцій із реалізації сої, штучно формуючи податковий кредит для підприємств ТОВ ТД «Укртрейд», ТОВ «Агровітал», ПП «Оліяр», ТОВ «Зерноекспорт», ПАТ «Концерн Галнафтогаз», сприявши їм в ухиленні від сплати податку на додану вартість та неправомірне відображення у складі податкових зобов'язань ПДВ від реалізації сої на ТОВ «Альянс Енерго Трейд» не вирощеної самостійно, а придбаної в ТОВ ТД «Укртрейд».

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області відкрито кримінальне провадження №0000034 за фактом умисного ухилення від сплати податку на додану вартість службовими особами та уповноваженими представниками СФГ «Промінь», у періоді 2015 року, шляхом неправомірного віднесення до спеціальної декларації сільськогосподарського підприємства операцій із реалізації продукції для ТОВ ТД «Укртрейд»ТОВ «Агровітал», ПП «Оліяр», ТОВ «Зерноекспорт», ПАТ «Концерн Галнафтогаз»,

За результатами проведеного аналізу інформації, відображеної в первинних документах, наданих до перевірки, на предмет реальності здійснення господарських операцій між СФГ «Промінь» та ПП «Оліяр» встановлено, що у квітні 2015 року, СФГ «Промінь» уклало із ПП «Оліяр» договір поставки № 7ШС/2104-02 від 21.04.15, згідно якого СФГ «Промінь» (Постачальник) з однієї сторони та ПП «Оліяр»(Покупець) з другої сторони уклали даний договір про наступне:

1.1 В порядку та на умовах, визначених цим договором , Постачальник зобов'язаний поставити покупцю товар відповідно до специфікації яка є невідємною частиною даного договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену цим договором ціну.

2.1 Вказаний в п.1.2 договору товар повинен бути поставлений покупцеві за адресою АДРЕСА_1

2.2 Датою поставки вважається дата підписання сторонами видаткової накладної та/або товарно-траспортної накладної.

2.3 Право власності на товар переходить до покупця після поставки товару, а саме після підписання сторонами видаткової накладної

3.1 Ціна договору становить 9500000 грн. та є орієнтовною.

Перевіркою не встановлено вирощування та наявності у СФГ «Промінь» сої, по якій у 2015 році було оформлено реалізацію ПП «Оліяр» в кількості 2493,127 т. на суму 23 809 762 грн., оскільки у постачальника відсутні необхідні для вирощування, зберігання витрати, потужності та посівні площі, а також не підтверджено документально придбання сої у покупців.

У поясненнях голова СФГ «Промінь» ОСОБА_2 вказує, що володіє складським приміщенням, яке є його особистою власністю. Через не придатний для використання стан складського приміщення зерно зберігається на току. ОСОБА_2 на вимогу перевіряючих, документи на право власності на складське приміщення не представлено. Відповідно до інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 13.12.15 р. №49730999 та № 49731028, СФГ «Промінь» та ОСОБА_2 не володіють об'єктами нерухомості. Зяньковецька сільська Рада листом №145 від 21.12.15 р. не підтверджує наявності та користування на території сільської ради СФГ «Промінь» та його засновником ОСОБА_2 об'єктами нерухомості. Приміщення, на яке вказала під час перевірки учасник господарства та дружина голови СФГ «Промінь» ОСОБА_3 у якому ніби то зберігалося зерно, знаходиться поза межами населеного пункту в аварійному стані (не має близько 25 % покрівлі, фото до акту додається). Крім того, на вказаному об'єкті можливого зберігання відсутня охорона.

У листі №72629 від 18.12.15 Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області вказано, що за СФГ «Промінь» тракторів та сільськогосподарської техніки не зареєстровано. Перевіркою не встановлено у СФГ «Промінь» наявності та обліку відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» усього комплексу техніки необхідної для вирощування, збирання та збереження сільськогосподарських культур (розкидач добрив, плуг, борони, культиватор, протруювач насіння, сівалка, обприскувач, сушілка, засоби для очищення, сортування та сушіння зерна тощо), а також документів, щодо проведення робіт із вирощування, збирання та збереження сільськогосподарських культур для СФГ «Промінь» сторонніми суб'єктами господарювання та проведених розрахунків з такими суб'єктами за виконані роботи.

СФГ «Промінь» також не підтверджено відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними документами придбання зерна сої у стороніх суб'єктів господарювання. Аналізом руху коштів по банківських рахунках за 2014 - 2015 роки не встановлено перерахування СФГ «Промінь» коштів для придбання сої у покупців. Отримані кошти від ТОВ «ТД Укртрейд», ТОВ «Агровітал», ПП «Оліяр, ТОВ Зерноекспорт», ПАТ «Концерн Галнафтогаз» на протязі 1-2 днів переводилися в грошову готівку або на рахунок пов'заних осіб ТОВ «ТД Укртрейд» та TOB «САС» де теж конвертувалися в готівку шляхом отримання готівки з банку та перерахування на карткові рахунки засновників СФГ «Промінь» ОСОБА_3 ОСОБА_4 і працівників ТОВ «ТД Укртрейд» ОСОБА_5, ОСОБА_6 Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхніми картками користувався директор ТОВ «ТД Укртрейд» та заступник голови СФГ «Промінь» ОСОБА_6. Отримана готівка не оприбутковувалася в касі господарства та не використовувалася в господарській діяльності, а відповідно до протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (№354Т/09-2 від 10.08.15, №468Т/09-2 від 31.08.15) передавалася ОСОБА_6 за мінусом 5-7 відсотків представникам контрагентів.

На фіктування документів щодо наявності та реалізації СФГ «Промінь» для ТОВ «ТД Укртрейд», ТОВ «Агровітал», ПП «Оліяр, ТОВ Зерноекспорт», ПАТ «Концерн Галнафтогаз» у 2015 році сої вказуть також інші обставини, встановленні під час досудового слідства та під час проведення документальної перевірки.

Так, відповідно до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №543Т/09-2 від 30.10.16 р. під час діалогу ОСОБА_6 з особою від контрагента на заперечення останього про неможливість реалізації фермерським господарством запропонованого такого обсягу зерна власного виробництва із-за малої площі землі, ОСОБА_6 відповів - яку кількість необхідну, таку і зробим, в разі необхідності до оформлення документів залучим місцевих селян.

Працівниками ГУ ДФС у Хмельницькій обл. вилучено під час обшуку згідно ухвали Хмельницького міськрайоного суду від 16.09.15 р. в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 фіктивний акт інвентаризації залишків сої станом на 01.07.15 р. в обсязі 15160т.

У СФГ «Промінь» відсутні первинні документи щодо взаємовідносин у періоді, що перевірявся, з перевізниками та замовниками на перевезення сої .

Пунктом 185.1 ст.185 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Відповідно до пп.201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на віднесення сум до податкових зобов'язань з ПДВ є реальне здійснення операцій з постачання товарів, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Товаротранспортні накладні та видаткові накладні на підставі яких СФГ «Промінь» оформлено операції з постачання зерна сої покупцям ПП «Оліяр» містять недостовірну інформацію, відповідно не підтверджують реальності господарських операцій. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

За таких обставин у СФГ «Промінь» відсутнє право на складання податкових накладних та формування податкових зобав'язань по формально складених, недостовірних первинних документах з постачання СФГ «Промінь» сої ПП «Оліяр».

Крім того, з огляду на те, що СФГ «Промінь» не підтверджено документально процесу вирощування СФГ «Промінь» та реалізації сільськогосподарських товарів/послуг протягом 12 послідовних звітних податкових періодів, що передують даті реєстрації СФГ «Промінь» суб'єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ (01.02.2016 р.), у СФГ «Промінь» відсутнє право на реєстрацію суб'єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ та відображення показників (зобов'язання, податковий кредит) в деклараціях, що стосуються спеціального режиму оподаткування

Отже, СФГ «Промінь» здійснювало тільки документальне оформлення операцій із придбання та реалізації сої.

СФГ «Промінь» не підтверджено документально здійснення виробництва та реалізації сільськогосподарських товарів/послуг протягом 12 послідовних звітних податкових періодів, що передують даті реєстрації СФГ «Промінь» суб'єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ. В той же час матеріали свідчать, що контрагенти СФГ «Промінь», в т.ч. ПП «Оліяр», перераховували кошти на розрахункові рахунки СФГ «Промінь» за нібито поставлену сою, які обготівковувались, як безпосередньо так і шляхом перераховування на карткові рахунки пов'язаних юридичних та фізичних осіб.

Враховуючи вищевикладене апелянт вважає, що посадові особи СФГ «Промінь» з метою прикриття фактів своєї незаконної діяльності, провели «безтоварні» операції із вищенаведеними контрагентами, що дало можливість контрагентам ухилитись від сплати податків за період лютий - серпень 2015 року на суму ПДВ 12 325 572 грн.

Перевіркою встановлено, що ПП«Оліяр» порушено п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено податковий кредит з ПДВ на всього на 3968293,67грн., в т.ч. за квітень 2015 року в сумі 2666666,68грн., за травень 2015 року в сумі 1119126,99 грн., за червень 2015 року в сумі 182500 грн. по взаєморозрахунках з СФГ«Промінь», що що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну за червень 2015 року в сумі 2085438,67 грн., та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) за червень 2015 року в сумі 1882855 грн.

Крім того, на порушення Положення (стандарти) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248, п. 135.1, ст.135 пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ПП «Оліяр» занижено податок на прибуток за 2015 рік на 906524,12 грн.

Враховуючи вищенаведене просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважажє, що апеляцйна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що СДП з ОВП у м.Львові МГУ ДФС проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Оліяр» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з СФГ «Промінь» за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р., за результатами якої складено акт від 31.08.2016 р. № 6/28-06-14-00/32461721. Згідно акту перевірки встановлено, що позивач, на думку відповідача, порушив: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. внаслідок чого встановлено завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 3968293,67грн, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму за червень 2015 року в сумі 2085438,67грн та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) за червень 2015 року в сумі 1882855,00 грн; положення (стандарти) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1988 р. №318. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за №27/4248, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України внаслідок чого встановлено занижено податок на прибуток за 2015 рік на суму 906524.12 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення: від 12.09.2016 р. №/12072. яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1882855.00 грн.; № /12075, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 906524,12 грн.; № /12073, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3128158,01 грн, з них основний платіж - 2085438,67 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 1042719,34 грн.

Розглядаючи спір судом першої інстанції з'ясовано, що між позивачем (покупець) та СФГ «Промінь» (постачальник) укладено договір поставки №7ШС/2104-02 від 21.04.2015р., відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання поставляти і передавати у власність покупцю (позивачу) товар, а останній зобов'язується прийняти та оплатити продукцію. До вказаного договору додані специфікації: №1 від 21.04.2015р., №2 від29.04.2015р., №3 від 30.04.2015р., №4 від 30.04.2015р., №5 від 08.05.2015р., №6 від 22.05.2015р., №7 від 05.06.2015р., а також додаткові угоди: №1-2. №1-3, №1-4. №1-5 №1-6. №1-7 до договору поставки №7ШС/2104-02 від 21.04.2015 р.

Згідно з п.2.2. вказаного договору датою поставки вважається дата підписання сторонами видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, або іншого документу, що може підтвердити факт поставки товару за договором.

На підтвердження виконання вказаного договору позивач наддав відповідні видаткові накладні. Для підтвердження віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за період, що перевірявся, позивач надав відповідні податкові накладні, складені СФГ «Промінь», котрі не мають жодних недоліків та порядок їх заповнення відповідає діючому законодавству. Суми ПДВ за цими податковими накладними включені позивачем в податковий кредит відповідного періоду та відповідають даним податкової декларації по ПДВ. Вказані податкові накладні внесені в реєстр податкових накладних та задекларовані в податковій звітності у відповідному звітному періоді в складі інших отриманих податкових накладних. Оплата за поставлений товар проведена позивачем в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками за особовими рахунками та платіжними дорученнями.

Транспортування товару від СФГ «Промінь» здійснювалось із залученням транспортних перевізників. Для підтвердження вказаних обставин позивачем надані відповідні договори з ТзОВ «Транс-Сервіс-1» та ТзОВ «Експрес Логістик» Надання вказаних послуг підтверджується товарно-транспортними накладними на перевезення товару від СФГ «Промінь». Крім того, позивачем надані листи ТзОВ «Експрес Логістик» та ТзОВ Траис-Сервіс-1», згідно з якими вказані товариства здійснювали перевезення та організовували перевезення сої від СФГ «Промінь» на адресу позивача за відповідними маршрутами.

Крім того, судом встановлено, що позивач веде складський облік товару, що підтверджується наказом №1 від 06.01.2015 р. «Про облікову політику підриємства». Отриманий товар від СФГ «Промінь» обліковувався у позивача, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 201 за квітень 2015 року, травень 2015 року, червень 2015 року та закупками. В штаті позивача передбачені посади вантажників. Товар від СФГ «Промінь» отримувався ОСОБА_7 менеджером з постачання та ОСОБА_8 начальником відділення (підготовчого) та олійного прес-цеху. У судовому засіданні, допитаний як свідок ОСОБА_8, пояснив, що перебуваючи на своїй посаді приймав товар від відповідних контрагентів, перевіряв відповідність товару кількісним та якісним показникам та підписував первинні документи. Претензій щодо кількості та якості поставленого товару в нього не було.

Крім того, на території позивача діють ваги автомобільні ТВА-80-20-22 (10) ПФ у кількості 2 штуки, що підтверджується актами приймання передачі (акти внутрішнього переміщення) основних засобів від 04.12.2013 р. та актами здачі - приймання ваги автомобільної ТВА -80 від 21.05.2013 р. з витягами настанови щодо експлуатації з підтвердженням про проходження періодичної повірки. У витязі з журналу вагової ОЕЗ позивача форма 7.1-13-П-06 відображені вагу, зазначену в товарно-транспортні накладних, згідно з якими здійснювалось перевезення товару, та фактичну вагу товару.

Крім того, позивач володіє виробничою лабораторією, яка має право проводити вимірювання у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду, що підтверджується свідоцтвом про атестацію № РЛ 082/14 від 30.06.2014 р. та додатками до нього.

Отриманий товар від СФГ «Промінь» використаний у виробничій діяльності, що підтверджується відповідними актами списання матеріалів та звітами виробництва.

Отримана продукція, в результаті переробки в подальшому реалізовувалась іншим контрагентам, що підтверджується митними деклараціями, рахунками до контрактів, специфікаціями, актами завантаження транспортних засобів.

Суд першої інстанції також встановив, що до перевірки надавались усі первинні бухгалтерські документи, складання яких передбачено умовами вказаного договору на підтвердження фактичного виконання сторонами їх умов.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини щодо обізнаності позивача про неправомірну, на думку податкового органу, діяльності його контрагентів, та доказів про пряму чи опосередковану причетність до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у податкового органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватись саме до цієї особи.

Судом першої інстанції також враховано ту обставину, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.06.2016 р. у справі №822/855/16. залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 13.10.2016, визнано протиправним та скасовано рішення про виключення СФГ «Промінь» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Даючи оцінку покликанням податкового органу на акт Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 18.03.2016р. №151/22/14164685 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СФГ «Промінь» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.08.2015 р., як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанціїх правильно зазначив, що з аналізу вказаного акта вбачається, що, у контрагента позивача, СФГ «Промінь», відсутні виробничо-складські приміщення, сільськогосподарська техніка чи інше майно, які необхідні для здійснення діяльності по вирощуванню сої, що в свою чергу, на думку відповідача, свідчить про відсутність необхідних умов для досягнення результатів господарської діяльності.

З огляду на це, суд правильно вказав, що відповідно до п.1 розділу II Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки. Акт документальної перевірки це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.2. розділу І Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами»). Висновки акта перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої заперечення до відповідного акту, які можуть бути в подальшому враховані контролюючим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки. Висновки ж посадових осіб, зазначені в акті перевірки, є лише думкою цих осіб щодо поведінки платника податків.

Крім того, судом першої інстанції вірно врахованор, що відповідачем не подано вироку суду, що набрав законної сили, яким би встановлювалася вина посадових осіб СФГ «Промінь» у вчиненні злочину у сфері оподаткування, такий вирок відсутній на час розгляду справи і в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене суд дійшов до обґрунтованого висновку, що надання позивачем вказаних вище доказів спростовує доводи відповідача про те, що господарська операція щодо поставки товару не мала реального характеру, а надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

При цьому, судом першої інстанції правильно зазначено, що згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарською діяльністю в розумінні п. 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, інших витрат. Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України встановлено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування. Відповідно до п. 138.2 сг. 1 38 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II вказаного Кодексу. Пунктом 139.1 статті 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності. Відповідно до п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 вказаного Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 вказаного Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Пунктом і 98.6. ст. 198 вказаного Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 вказаного Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 вказаного Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до вказаного Кодексу.

Відповідно до ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість. - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість. - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом 11 Податкового кодексу України. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 вказаного Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтвердженими митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 вказаного Кодексу).

Ні судом, ні подаковим органом не встановлено, що здійснені позивачем господарські операції з вказаними у акті перевірки контрагентом суперечать видам діяльності позивача або є збитковими. На час здійснення господарських операцій контрагент позивача перебував на обліку в органах ДФС та був зареєстрованим у встановленому законом порядку платником податку.

У ході розгляду справи суд першої інстанції підставно встановив, що позивачем належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами (складання яких передбачено умовами відповідних договорів), податковими накладними, складеними з дотриманням вимог податкового законодавства, документами, що свідчать про фактичне понесення витрат на придбання товару, підтверджено, що господарські операції позивача з його контрагентом обумовлені діловою метою, мали реальний характер і фактично виконані, в зв'язку з чим позивач правомірно включив до складу витрат операційної діяльності вартість (собівартість придбаних товарів (робіт, послуг)) та до складу податкового кредиту суми податку па додану вартість по взаєморозрахунках із контрагентом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції також правильно вказав, що у разі наявності в органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи, а сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця. Аналогічна позиція викладена і у п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02. 1NTERSPLAV проти України) де зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на це суд апеляційної інстанції вважаєж, що доводи апеляційної скарги не спростовують висноків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС України - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року по справі № 813/3051/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин

Повний текст виготовлений 01.02.2017 року