Справа № 132/3209/16-а
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2№759520 від 08.11.2016 року, винесеною поліцейським роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на нього було накладено адміністративне стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 08.11.2016 року приблизно о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Калинівка по вул.Дзержинського без посвідчення водія та не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вважає, що дана постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. Тому звертається до суду з даним позовом.

В судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_2-ОСОБА_1

позовні вимоги підтримув у повному обсязі, з мотивів наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте від нього надійшло заперечення проти позову, в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката позивача ОСОБА_2-ОСОБА_1 Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2№759520 від 08.11.2016 року, винесеною поліцейським роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 на позивача було накладено адміністративне стягнення по ч.1 ст.126 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 08.11.2016 року приблизно о 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Калинівка по вул.Дзержинського без посвідчення водія та не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства, виходячи з наступного.

Так, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не надано належної оцінки і не вжито всіх заходів для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопору шення розглядається за місце його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем вчинення правопорушення», які містяться в ст.ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Ч.3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку за адресою: м.Вінниця, вул. Ботанічна, 28, де розташована рота ДПС ГУНП у Вінницькій області, протее поліцейський ОСОБА_3 вимог чинного законодавства не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив права позивача.

Також при винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, посадова особа, а саме поліцейський роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_3, безпідставно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак, дані вимоги закону також були проігноровані інспектором поліції при винесенні постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Ст. 19 Конституції України - правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те. що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В даному випадку, окрім висновків поліцейського, який складав постанову у справі про адміністративне правопорушення та є заінтересованою особою, в справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем вимог ч.1 ст.126 КУпАП, а в силу вимог ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із положень вищезгаданих статей, поліцейський не було виконано таких щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи, не дотримано і вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, оскільки не було встановлено всіх обставин даного правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач має посвідчення водія та свідоцтвоо про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх заперечень, тому суд вважає, що позов ОСОБА_2 є підставним і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 18, 71, 122, 158 163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП протиправними.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2№759520 від 08.11.2016 року у виді накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: