Справа № 295/12991/16-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чішман Л.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"01" лютого 2017 р. Справа № 295/12991/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "16" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, треті особи: ДУ Територіальне медичне об'єднання МВС України в Житомирській області, Головне управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2016 р. позов задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення ОСОБА_3 основного розміру пенсії 65 % грошового забезпечення (за 25 років вислуги) незаконними.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_3 основний розмір пенсії 70 % грошового забезпечення (за 25 років вислуги) зі збереженням нарахувань 25 відсотків до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чиним законодавством надбавок.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення з урахуванням основного розміру пенсії 70 % (за 25 років вислуги) зі збереженням нарахувань 25 відсотків до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок, починаючи із 01.09.2016 року.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 29.04.2016 року №79 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 звільнено зі служби у поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) (а.сп.7).

З 30.04.2016 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.сп.10).

В подальшому, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №2089/03-23 від 02.09.2016 року ОСОБА_3 повідомлено, що оскільки у свідоцтві про його хворобу не міститься інформація про непридатність до служби в поліції пенсійну справу, починаючи із 01.09.2016 року приведено у відповідність до норм діючого законодавства та визначено розмір пенсії 65 % грошового забезпечення (а.сп.11).

Не погоджуючись із вказаним зменшенням розміру свого грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що свідоцтво про хворобу № 70/63 від 25.04.2016 року видане військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» ОСОБА_3 є належним документом, який підтверджує наявність у нього хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Так, Законом України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом № 2262 за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Як визначено в частині 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, суд вірно вказав, що стаття 77 Закону України «Про національну поліцію» встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п.1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001 р., військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Пунктом 1.1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 р., визначено, що медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

За пунктом 1.63 вказаного Порядку ВЛК свої постанови виносять на час фактичного огляду даної особи. Щодо колишніх осіб рядового й начальницького складу ОВС, військовослужбовців, які не проходили медичного огляду у ВЛК при звільненні зі служби, постанови виносяться на час фактичного звільнення з ОВС на підставі медичних документів. За результатами медичного огляду ВЛК виносять такі постанови:

1.63.1. Щодо кандидатів на службу в органи внутрішніх справ: придатний до служби чи не придатний до служби на певній посаді.

1.63.2. ВЛК забороняється виносити постанови про придатність до служби в органах внутрішніх справ кандидатів на службу без вказівки виду службової діяльності або посади, на яку вони призначаються, за винятком випадків, коли в них виявлені захворювання, які перешкоджають службі на будь-якій посаді в органах внутрішніх справ (згідно з графами Розкладу хвороб). У цих випадках ВЛК виносить постанову: не придатний до служби в органах внутрішніх справ або не придатний до служби в органах внутрішніх справ до виліковування (за наявності гострого захворювання).

1.63.5. Щодо осіб рядового й начальницького складу органів

внутрішніх справ:

"Придатний до військової служби";

"Придатний до військової служби. Не придатний на посаду"

(вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно

з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних

особливостей);

"Обмежено придатний до військової служби";

"Потребує звільнення від виконання службових обов'язків

(занять), відпустки за станом здоров'я __" з вказівкою строку звільнення, відпустки.

"Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено

придатний у воєнний час";

"Не придатний до військової служби зі зняттям з військового

обліку".

Згідно з п. 1.117 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Судом встановлено, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» було видано свідоцтво про хворобу № 70/63 від 25.04.2016 року, за яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку.

В подальшому, ОСОБА_3 із 13.05.2016 року, у зв'язку із травмою яка пов'язана із виконанням службових обов'язків встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджено копією виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією №514454 від 23.05.2016 року.

Дослідивши свідоцтво про хворобу ОСОБА_3 №70/63 на відповідність його вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що воно є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, згідно ч.2 ст.71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення та не спростував вище викладене.

Суд належним чином дослідив представлені докази, встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку та зробив обгрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. У доводах апеляційної скарги відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування постанови, а наведені доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "16" листопада 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" лютого 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/ ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10029

3- відповідачу/ Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: ДУ Територіальне медичне об'єднання МВС України в Житомирській області - вул.Покровська,2,м.Житомир,10000,

Головне управління Національної поліції в Житомирській області - вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008,