Справа № 821/1195/16
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1195/16

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

02 лютого 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Потапчука В.О.

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі - Алексєєвій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22.11.2016 р. по справі № 821/1195/16 за позовом фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Херсонській області, в якому просила визнати незаконними дії посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки та складення податкових повідомлень-рішень від 08.08.2016 року №№ , , якими до неї застосовані штрафні санкції у сумі 1 грн. за порушення законодавства України з питань застосування реєстраторів розрахункових операцій, у сумі 53780,00 грн. за порушення законодавства України щодо регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, та скасувати ці рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені на підставі протиправних висновків акта фактичної перевірки. Посилається на те, що позивач не здійснював підприємницьку діяльність у наметі "ІНФОРМАЦІЯ_1", як зазначено в акті перевірки, торгівельне місце, де здійснювалась перевірка, не має назви. Позивач також наполягає, що не здійснювала продаж пива представникам відповідача, алкогольні напої, а саме вино та пиво, придбав для власних потреб (пригощати своїх друзів). Не заперечує, що ці напої були викладені на вітрині, у наметі, що належить позивачу, який розміщений на земельній ділянці, орендованій для здійснення підприємницької діяльності. Зазначає, що адміністративний протокол не може бути підтвердженням продажу алкогольних напоїв, оскільки не містить відомостей кому і скільки пива було продано, не має даних про свідків подій. Окрім того, копію доповнення до протоколу позивач не отримував і фактично вилучення алкогольних напоїв не відбулось. Позивач вважає, що не порушував законодавство з питань застосування РРО та ліцензування продажу алкогольних напоїв.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що всі порушення, відображені в акті фактичної перевірки мали місце, під час перевірки торгівельної діяльності позивача було проведено контрольно-розрахункову операцію з придбання алкогольного пива. Операція з продажу пива на розлив здійснена без використання РРО, без наявності ліцензії на продаж алкогольних напоїв, за відсутності у місця продажу статусу закладу громадського харчування. До позивача засновано штрафні санкції: за продаж алкогольних напоїв без застосування РРО - 1 грн., за продаж алкогольних напоїв на розлив закладом, що не має статусу громадського харчування - 6800,00 грн., за торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на їх продаж - 46980,0 грн. (200 відсотків вартості товару).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.11.2016р. у задоволені позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними власних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець зареєстрована 18 березня 2009 року, та як платник податків перебуває на обліку в Скадовській ОДПІ (Каланчацьке відділення).

26 липня 2016 року працівниками управління ДФС відповідно до наказу від 01.07.2012 № 292, виданого начальником управління ДФС, та направлень від 26.07.2016 №№ 912, 913, проведено фактичну перевірку об'єкту - намету "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться на набережній в с. Хорли Каланчацького району, та, за даними відповідача, належить позивачеві та є місцем провадження останньою господарської діяльності. Результати перевірки оформлені актом від 26.07.2016 № 262/21/22/РРО/НОМЕР_3.

В межах перевірки працівниками контролюючого органу проведено контрольну розрахункову операцію, результати якої оформлено актом від 26.07.2016 № 172. Цим актом зафіксовано проведення готівкової операції з придбання 2 бокалів пива "Янтар" на загальну суму 32,00 грн. без застосування РРО у наметі "ІНФОРМАЦІЯ_1", який належить позивачеві.

Порушення, виявлені в ході перевірки, відображені в акті перевірки та полягають в проведенні розрахункової операції без застосування РРО; реалізації алкогольних напоїв на розлив закладом, який не має статусу ресторанного закладу (громадського харчування); реалізації алкогольних напоїв (пива) без придбання відповідної ліцензії у розмірі, визначеному у доповненні до адміністративного протоколу, складеному оперативними працівниками Головного управління ДФС у Херсонській області.

До матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 093776, складений працівником податкової міліції в цей же день, 26 липня 2016 року, про порушення позивачем ст. 164 КУпАП, якою передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. В порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" позивач здійснювала торгівлю пивом без придбання відповідної ліцензії. Згідно з доповненням до протоколу у ФОП ОСОБА_1 алкогольні напої були вилучені.

Протокол та доповнення до протоколу складені в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та підписані ними.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що порушення, викладені в акті перевірки, були доведеними, організація та порядок проведення перевірки позивача відповідають вимогам ПК України, порушення, викладені в акті перевірки, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, штрафні санкції за спірними податковими повідомленнями-рішеннями розраховані вірно.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні в частині відмови у задоволені позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень є необґрунтованою, враховуючи наступне.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 - 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 80.4 ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

За п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п. 86.5 ст. 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР) місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування.

За п. 3.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Так, за змістом п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі 1 гривня, якщо таке порушення вчинене вперше.

Відповідно до ч. 6 ст. 158-3 Закону № 481/95-ВР продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів. За порушення вимог ст. 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 6800 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2016 №№ , , якими до позивача застосовані штрафні санкції за порушення законодавства України щодо регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, в яких судом першої інстанції відмовлено в задоволенні, однак з врахуванням досліджених в апеляційній інстанції обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення вказаних позовних вимог, з огляду на наступне.

Апелянт вказує, що відповідачем було протиправно застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкцій, оскільки податковим органом, як під час проведення перевірки так і під час розгляду цієї адміністративної справи не було надано жодних доказів щодо здійснення розрахунків вартості товару, який на думку відповідача реалізовувала ФОП ОСОБА_1 та як наслідок цього невірне застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи апелянта є обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б могли свідчити про реалізацію та зберігання позивачем партії товару на суму 23490 грн., отже розрахунок штрафних санкцій застосованих до позивач є необґрунтованим та не ґрунтується на доказах наявних в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо протиправного прийняття оскаржуваних рішень, з урахуванням відсутності будь-яких доказів визначення вартості партії товару.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконними дії посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки ФОП ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена в її присутності з пред'явленням їй направлень та вручення копії наказу на перевірку, що підтверджується її підписом на направленнях. Копії зазначених документів вручені ФОП ОСОБА_1, акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення та доповнення до протоколу нею підписані без зауважень. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем перевірку було проведено правомірно та з дотриманням приписів законодавства, отже позовні вимоги в частині визнання незаконними дій посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22.11.2016 року- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов фізичної особи підприємця - ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 року № , податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 № .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 лютого 2017 року.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: О.І. Шляхтицький