Справа № 826/38/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/38/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна юридична фірма «Едельвейс» до Державної податкової інспекції в Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна юридична фірма «Едельвейс» (далі також - ТОВ «Охоронна юридична фірма «Едельвейс», позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі також - ДПІ, відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) № Ю- 4434-23 від 03.12.2015; визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплат) (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.11.2015; визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.11.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій пенсійний орган просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо неправомірності відмови у видачі довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до позивача було двічі застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за одні і ті ж самі періоди.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.11.2015 засобами поштового зв'язку Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна юридична фірма «Едельвейс» було отримано рішення від 10.11.2015 №, № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішення від 10.11.2015 №, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску були прийняті податковим органом на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зокрема:- рішенням № від 10.11.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.10.2013 до 24.01.2015 застосовано штраф у розмірі 13 805,11 грн. та нараховано пеню у розмірі 5 751,89 грн., на загальну суму 19 557,00 грн; рішенням № від 10.11.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2015 до 01.04.2015 застосовано штраф у розмірі 5 386,50 грн. та нараховано пеню у розмірі 217,26 грн.

В подальшому податковим органом було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Охоронна юридична фірма «Едельвейс» вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2015 №10-4434-23. Відповідно до вказаної вимоги від 03.12.2015 №Ю-4434-23, станом на 30.11.2015 за Товариством обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, що становить 25 660, 28 грн. З огляду на зазначене ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві вимагає сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що складається із наступного: недоїмка 0,00 грн; штрафи 19691,61 грн; пеня 5 968.67 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 4 вказаного Закону, платниками єдиного внеску є зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч.ч. 7, 8, 11 ст. 9 Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць. У пункті 10 тієї ж статті передбачено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки Пенсійного фонду - днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або Державним казначейством України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок Пенсійного фонду.

Згідно з ч.12 ст.9 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

При цьому нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за фактом не виконання позивачем встановленого обов'язку щодо своєчасної сплати єдиного соціального внеску, податковим органом на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону, винесено рішення № від 10.11.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.10.2013 до 24.01.2015 застосовано штраф у розмірі 13 805,11 грн. та нараховано пеню у розмірі 5 751,89 грн, на загальну суму 19 557,00 грн.; рішення № від 10.11.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2015 до 01.04.2015 застосовано штраф у розмірі 5 386,50 грн. та нараховано пеню у розмірі 217,26 грн.

В подальшому, податковим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2015 №10-4434-23.

Однак, як вбачається з пояснень позивача, податковий орган двічі застосував до позивача фінансову санкцію одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки відповідачем вже було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 27.10.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10%, а саме на суму 2849,16 грн. та нараховано пеню у розмірі 0,1% від суми недоїмки, а саме на суму 105,96 грн. за період з 21.11.2013 до року, які протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення підлягають перерахуванню (сплаті) на рахунок ДПІ; № від 27.10.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10%, а саме на суму 2247,49 грн. та нараховано пеню у розмірі 0,1% від суми недоїмки, а саме на суму 2108,81 грн. за період з 21.05.2014 по 27.08.2014; № від 27.10.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10%, а саме на суму 2225,36 грн. та нараховано пеню у розмірі 0,1% від суми недоїмки, а саме на суму 888,94 грн. за період з 21.03.2014 по 06.05.2014; № від 27.10.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10%, а саме на суму 2246,03 грн. та нараховано пеню у розмірі 0,1% від суми недоїмки, а саме на суму 2061,60 грн. за період з 23.04.2014 по 19.08.2014; № від 27.10.2014, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10%, а саме на суму 8330,96 грн. та нараховано пеню у розмірі 0,1% від суми недоїмки, а саме на суму 108,70 грн. за період з 22.10.2013 до року, які протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення підлягають перерахуванню (сплаті) на рахунок ДПІ.

Вказані суми підприємством були сплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 276 від 01.12.2014, № 275 від 01.12.2014, № 274 від 01.12.2014, № 273 від 01.12.2014, 272 від 01.12.2014, № 287 від 29.12.2014, № 288 від 29.12.2014, № 289 від 29.12.2014, № 290 від 29.12.2014, № 291 від 29.12.2014 про сплату штрафів в сумі 23 173, 04 грн. Борг підприємства по заборгованості за єдиним внеском в сумі 108 782, 81 грн був сплачений в повному обсязі станом на 20.10.2014, а виплачені штрафи становлять суму 23 173, 04 грн.

Окрім того, відповідно до даних податкового органу, у обліковій карті Товариства відсутні дані щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином суд погоджується з твердженнями позивача, що в порушення вимог статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до позивача було двічі застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за одні і ті ж самі періоди.

Враховуючи те, що ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві рішеннями від 10.11.2015 №, позивачу повторно застосовано штрафні санкції та пеню за періодами попередньо донарахованими рішенням від 27.10.2014 № , № , № , № , № та у Товариства відсутні дані щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині скасування рішень від 10.11.2015 №№ , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Правомірним також є висновок щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4434-23 від 03.12.2015 оскільки вона винесена на підставі рішення, які визнані судом протиправними та скасовані.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, ухвалою апеляційного суду від 08.12.2016 року, апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку із несплатою судового збору. На виконання судового рішення, апелянтом було частково усунено вказані недоліки шляхом сплати судового збору, однак не в повному обсязі.

Враховуючи те, що судовий збір сплачено не в повному обсязі, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 року відстрочено сплату судового збору до винесення кінцевого рішення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, який набрав чинності з 01.11.2011 року.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

У відповідності до абз. 1 п.п.1 п. 1 ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції на момент звернення позивача до суду першої інстанції з адміністративним позовом у цій справі, встановлено таку ставку судового збору:

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - 1, 5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, у п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на дату виникнення в апелянта права на апеляційне оскарження, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року становить 121, 80 грн. (Розрахунок судового збору: 1339, 8 грн.(сума, що підлягала сплаті) - 1218 грн. (фактично сплачена сума) = 121,8 грн).

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року - залишити без змін.

Стягнути із Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (03115, м. Київ, вул.. Верховинна, 9) до Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача (МФО): 820019; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів до бюджету: 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.