Справа № 2а-5923/10/2570
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5923/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

суддів Соломко І.І.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Маруфенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України до Міністерства юстиції України, третя особа-державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2009 року Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України) звернулось до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, третя особа-державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування постанов.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 березня 2009 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову, якою на МВС України за невиконання рішення суду від 03 жовтня 2008 року та законних вимог державного виконавця накладено штраф в розмірі 340,00 грн. В обґрунтування невиконання рішення суду позивач посилається на неможливість його фактичного виконання у звязку з необхідності розяснення резолютивної частини рішення суду від 03 жовтня 2008 року, так як вона є незрозумілою, а розгляд заяви про розяснення резолютивної частини було неможливим, оскільки справа знаходилась в Київському апеляційному адміністративному суді. Проте, незважаючи на це, 19 березня 2009 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову, якою на МВС України за невиконання рішення суду від 03 жовтня 2008 року та законних вимог державного виконавця накладено штраф в розмірі 680,00 грн. Позивач вважає, що рішення суду не виконано з поважних причин, а тому постанови про накладення штрафу винесені з порушенням норм чинного законодавства та підлягають скасуванню. Також державним виконавцем на підставі виконавчих документів були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 15755440 та № 15755493 від 06 листопада 2010 року. Позивач вважає дані постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на неможливість виділення в окреме провадження постанов державного виконавця про накладення штрафу та необхідністю скасування таких постанов при закінченні виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця є обовязковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Позивачем не було виконано рішення суду у строк, встановлений для виконання, у звязку з чим 02 березня 2009 року та 19 березня 2009 року державним виконавцем за вказане порушення на підставі вимог статті 88 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про накладення штрафу в розмірі 340,00 грн. та 680,00 грн. за повторне невиконання рішення суду. А постанови про відкриття виконавчих проваджень № 15755440 та № 15755493 від 06 листопада 2010 року були винесені державним виконавцем на підставі належних виконавчих документів, з дотриманням передбачених законом вимог щодо місця виконання рішень та підвідомчості виконання. Виділення в окреме провадження постанов про накладення штрафу відповідають вимогам чинного законодавства. Таким чином, представник відповідача вважає, що вищевказані постанови винесені на законних підставах відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2008 року у справі № 2-а-2779/08/2570 за позовом ОСОБА_3 до МВС України, Управління МВС України в Чернігівській області зобовязано поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Чернігівській області.

16 жовтня 2008 року головним державним виконавцем Писарчуком М.Б. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-а-2779/08 про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Чернігівській області.

Наказом МВС України від 29 жовтня 2008 року № 1684 о/с скасовано пункт 2 наказу МВС України від 16 травня 2008 року № 870 о/с у частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_3 з посади начальника Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Чернігівській області.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді боржником не виконано.

8 грудня 2008 року на адресу МВС України надійшла вимога державного виконавця № 9508553/11 від 04 грудня 2008 року, який вимагав у термін до 14 грудня 2008 року видати наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Чернігівській області з 16 травня 2008 року.

19 лютого 2009 року до МВС України надійшла наступна вимога державного виконавця, в якій державний виконавець у термін до 23 лютого 2009 року вимагав видати наказ про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Чернігівській області з 16 травня 2008 року.

02 березня 2009 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 виніс постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця, якою на МВС України накладено штраф в розмірі 340,00 грн. (а.с. 58).

19 березня 2009 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 виніс постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця, якою на МВС України накладено штраф в розмірі 680,00 грн. (а.с. 68).

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» негайному виконанню підлягають рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно з вимогами статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. Постанова державного виконавця про накладення штрафу може бути оскаржена до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до суду в 10-денний строк. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що постанови державного виконавця про накладення штрафів від 02 березня 2009 та від 19 березня 2009 року були оскаржені МВС України в установленому законом порядку. Постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2009 року та 16 вересня 2009 року у задоволенні позовів МВС було відмовлено (а.с. 84-85,90-91).

Сторонами не заперечується той факт, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2008 року про поновлення ОСОБА_3 не виконана.

Судом не приймаються, як поважні причини невиконання постанови суду, посилання позивача на неможливість виконання рішення суду через необхідність розяснення резолютивної частини постанови суду, оскільки відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено лише право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідної постанови чи змісту документа, та діючим законодавством не передбачена відмова від виконання вимог державного виконавця за умови оскарження дій державного виконавця в судовому порядку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» Департамент ДВС Міністерства юстиції України є органом ДВС та здійснює виконання рішень, перелік яких встановлений законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до пункту 16 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів відносяться постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, накладення штрафу.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам статті 19 Закону та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Статтею 20-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначені виконавчі провадження, підвідомчі відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС. Це виконавчі провадження, за якими боржниками є вищий чи центральні органи виконавчої влади. До центральних органів виконавчої влади відноситься Міністерство внутрішніх справ України.

Таким чином, постанови про відкриття виконавчих проваджень № 15755440 та № 15755493 від 06 листопада 2010 року винесені державним виконавцем на підставі належних виконавчих документів, з дотриманням передбачених Законом вимог щодо місця виконання рішень та підвідомчості виконання.

Стаття 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні, інші заходи, передбачені рішенням. Перелік заходів примусового виконання встановлений законом і є вичерпним.

До заходів примусового виконання не відноситься накладення штрафу на боржника. Крім того, законом прямо передбачено здійснення виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця про накладення штрафу.

На даний час вказане виконавче провадження про поновлення ОСОБА_3 на посаді є закінченим, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження від 29 жовтня 2009 року (а.с. 56-57,66-67).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем правомірно виділено в окреме провадження постанови про накладення штрафів від 02 березня 2009 та від 19 березня 2009 року та правомірно винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2009 року.

Отже, дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 відповідають вимогам законодавства.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Міністерства внутрішніх справ України до Міністерства юстиції України, третя особа-державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування постанов є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України до Міністерства юстиції України, третя особа-державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування постанов відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча суддя О.Є. Ткаченко

судді І.І. Соломко

ОСОБА_1