Справа № 2а-5656/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-5656/10/2570

Справа № 2а-5656/10/2570

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

< Список >

22 листопада 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської області до Головного управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобіопром», про визнання незаконними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

09.11.2010 року Чернігівська міжрайонна державна податкова інспекція (далі - ЧМДПІ) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління юстиції Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог -Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобіопром» ( далі- ТОВ «Екобіопром»), в якому остаточно просить визнати незаконними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області щодо поновлення виконавчого провадження та скасувати постанову про поновлення виконавчого провадження від 05.10.2010 року ВП № 16853730. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що дії державного виконавця та постанова про поновлення виконавчого провадження винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник третьої особи - ТОВ «Екобіопром» заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв’язку з тим, що ЧМДПІ подано позов з пропуском строку звернення до суду, передбаченого статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Протокольною ухвалою суду в задоволенні клопотання відмовлено, оскільки з доданих до позовної заяви документів вбачається, що постанова про поновлення виконавчого провадження разом із супровідним листом № 667/1 отримана ЧМДПІ 02.11.2010 за вх. № 1156/2, про що свідчить відбиток штампу про реєстрацію вхідної кореспонденції (а.с.5-6), копія конверту з відбитком штампу поштового відділення з зазначенням дати відправлення - 01.11.2010 року(а.с.7), а також надано суду для огляду журнал вхідної кореспонденції, виписка з якого приєднана до матеріалів справи (а.с.81-82), в якому 02.11.2010 року є запис про реєстрацію цих документів. Тобто, позовна заява подана позивачем в межах строку звернення до суду, передбаченого статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того зазначив, що 25.01.2010 року відкрито виконавче провадження №16853730 на підставі виконавчого листа, виданого Чернігівським оружним адміністративним судом, від 13.01.2010 року за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2009 року, яким зобов’язано Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію здійснити відшкодування ТОВ «Екобіопром» податку на додану вартість в сумі 542985,00 за рахунок державного бюджету. В інтересах ЧМДПІ, на рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2009 року у справі № 22-а-487/09, прокурором Чернігівської області подана касаційна скарга. 13.03.2010 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесена постанова про зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 10 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження». Тому позивач вважає, що державним виконавцем безпідставно винесена постанова про поновлення виконавче провадження, оскільки на даний час касаційне подання прокурора не розглянуто, а постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2010 року у справі №2а-4065/10/2570, якою скасована постанова про зупинення виконавчого провадження, не може бути підставою для поновлення виконавчого провадження, оскільки зупинення виконавчого провадження було з інших підстав. За таких обставин позивач вважає, що постанова про поновлення виконавчого провадження винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», направлена на адресу позивача з порушенням строку її направлення, а тому просить визнати дії державного виконавця незаконними, а постанову про поновлення виконавчого провадження скасувати.

Представник відповідача позов не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при винесенні даної постанови державний виконавець діяв в межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Крім того зазначив, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2010 року, якою скасована постанова про зупинення виконавчого провадження, набрала законної сили, а тому підлягає обов’язковому виконанню.

Представники третьої особи в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити та зазначили, що обставини, які були підставою для зупинення виконавчого провадження, на їх думку усунені, оскільки постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2010 року постанова про зупинення виконавчого провадження від 13.03.2010 року скасована. На даний час рішення суду набрало законної сили, а тому вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про поновлення виконавчого провадження правомірними, а постанову законною.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2009 року у справі № 22-а-487/09 зобов’язано Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію здійснити відшкодування ТОВ «Екобіопром» податку на додану вартість в сумі 542985,00 грн. за рахунок державного бюджету, у зв’язку з чим, 16.12.2009 року Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2-а-2495/08 .

Згідно із зазначеним виконавчим листом Чернігівську міжрайонну державну податкову інспекцію зобов'язано здійснити відшкодування ТОВ «Екобіопром» податку на додану вартість в сумі 542985,00 грн. за рахунок державного бюджету.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 25.01.2010 року ВП № 16853730 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.01.2010 року № 2-а-2495/08.

Дана постанова про відкриття виконавчого провадження на час розгляду справи в суді є чинною.

12.03.2010 року ЧМДПІ направила на адресу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області лист за № 668/9/10-015, в якому повідомлялось, що 10.03.2010 року прокурором Чернігівської області внесено касаційне подання на рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2009 року у справі № 22-а-487/09 за позовом ТОВ «Екобіопром» до Чернігівської МДПІ, а тому просить зупинити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-а-2495/08.

13.03.2010 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, з цих підстав, винесена постанова про зупинення виконавчого провадження.

27.09.2010 року Чернігівським окружним адміністративним судом у справі № 2а-4065/10/2570 прийнята постанова, якою скасована постанова про зупинення виконавчого провадження від 13.03.2010 року. Постанова суду набрала законної сили (а.с.79-80).

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрало законної сили, в одній справі не можуть оспорюватися в іншій справі за участю тих самих сторін.

Отже, у частині встановлення обставин справи, суд повинен враховувати вказане рішення, яке має преюдиціальне значення.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606, державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначені випадки, за якими повинно бути обов'язкове зупинення виконавчого провадження. При цьому Закон передбачає обов’язкове зупинення у разі внесення касаційного подання прокурора на рішення суду.

Як вбачається зі змісту статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» обов’язковою підставою для зупинення виконавчого провадження є факт внесення прокурором касаційного подання.

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що на час розгляду даної справи в суді позивачем також не надано доказів, які б свідчили про те, що касаційне подання прокурора надійшло до Вищого адміністративного суду України та вирішено питання про відкриття касаційного провадження відповідно до статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на те, що вищевказані докази не надані та те, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 2а-4065/10/2570 скасована постанова про зупинення виконавчого провадження від 13.03.2010 року, а в силу чистини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, то державним виконавцем постановою ВП № 16853730 від 05.10.2010 року поновлено виконавче провадження.

Частина 5 статті 36 вищезазначеного Закону встановлює, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

Отже, лише після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, як передбачено частиною 5 статті 36 вказаного Закону.

Тому твердження відповідача в обґрунтування неправомірності пред’явленого позову, що державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є обґрунтованими, оскільки в розумінні вищевказаної норми обставини для зупинення усунені.

Суд бере до уваги, що обов’язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб’єктами наділеними владними повноваженнями покладається також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997р. Отже, її положення є обов’язковими для виконання Україною. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України до яких відносяться також і підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби. Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Також посилання позивача з приводу порушення відповідачем строку направлення копії постанови про поновлення виконавчого провадження від 05.10.2010 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

В судовому засіданні представником відповідача для огляду надано журнал вихідної кореспонденції, виписка із журналу приєднана до матеріалів справи (а.с.71), з якого вбачається, що постанова про поновлення виконавчого провадження від 05.10.2010 року разом із супровідним листом надіслана на адресу ЧМДПІ за вих. № 667/1, а отже направлена позивачу в межах строку, визначеного частиною 5 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому дані вимоги позивача також є безпідставними.

Відповідно до частини 2 статті 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги, що на час розгляду даної справи органом податкової служби не надано доказів, які б свідчили, що касаційне подання прокурора прийнято Вищим адміністративним судом України до касаційного провадження, а також те, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2010 року, якою скасована постанова про зупинення виконавчого провадження від 13.03.2010 року набрала законної сили, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо поновлення виконавчого провадження року від 05.10.2010 року ВП № 1685730 вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, відповідний Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає можливості оскарження постанови про поновлення виконавчого провадження. Представник позивача не навів жодної норми Закону, яка б передбачала правові підстави оскарження та скасування постанови про поновлення виконавчого провадження.

Згідно із частиною 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач довів в суді правомірність своїх дій.

При зазначених обставинах, вимоги позивача неправомірні, не обґрунтовані і не підлягають задоволенню, суд відхиляє їх як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69-71, 72, 158-163, 167, 181, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд , -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської області до Головного управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобіопром», про визнання дій протиправними та скасування постанови, – відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Соломко І.І.