Справа № 335/4000/16-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4000/16-а 2-а/335/122/2016

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2016 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Бойка О.Ю. при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №99 від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19.02.2016 року Запорізька міська рада, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийняла рішення № 99 «Про перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2». Позивач вважає, що рішення Запорізької міської ради №99 суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки Закон України від 09.04.2015 №317 «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» прийнятий з метою засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні, визначає правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму, в той час, встановлено порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму, якими в тому числі є: назви скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, тощо. Однак незважаючи на це, Запорізькою міською радою, прийняте оскаржуване рішення, без врахування громадської думки, та використані надані повноваження всупереч діючому законодавству, оскільки ОСОБА_2 довгі роки був членом КПРС, одним із улюблених письменників ЦК Компартії України, за сумлінну ідеологічну роботу отримував державні нагороди СРСР. Таким чином перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2 є пропагандою комуністичного тоталітарного режиму, що в Україні заборонено, у звязку з чим просить скасувати рішення Запорізької міської ради №99 від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2».

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали адміністративний позов та просять його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 19.02.2016 року Запорізькою міською радою було прийнято рішення за №99 «Про перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2».

Згідно з п.41 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до п.1 ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження, як підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 року визначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням міського голови від 02.07.2015 року №180р «Про створення робочої групи по підготовці заходів, пов'язаних з виконанням Закону України від 09.04.2015 року «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» створено робочу та затверджено порядок дій робочої групи, яким на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки (а.с.58) визначено, зокрема: «Підготувати обґрунтовані пропозиції щодо нових назв об'єктів міського підпорядкування з урахуванням пропозицій громадських організацій (при підготовці переліку нових назв об'єктів міського підпорядкування врахувати культурні та історичні особливості Запорізького козацького краю, а також увічнення колишніх та сучасних видатних осіб, які здійснили вагомий внесок в розвиток Запоріжжя та України.

Для виконання вищезазначених завдань, робоча група, за необхідності, може ініціювати спільні засідання з робочою групою з питань міської топоніміки та запрошувати на свої засідання представників всіх зацікавлених сторін, посадових осіб виконавчих органів міської ради, а також спеціалістів підприємств, установ та організацій усіх форм власності.

Складені переліки об'єктів міського підпорядкування, які підлягають перейменуванню (з пропонованими новими назвами), та об'єктів монументального мистецтва, що підлягають демонтажу, надати до районних адміністрацій Запорізької міської ради (відповідно місць розміщення об'єктів) з метою організації проведення ними громадських обговорень та інформування населення.

Відкориговані переліки за результатами громадських обговорень винести на розгляд робочої групи з питань міської топоніміки для подальшої підготовки рішень Запорізької міської ради, при погодженні з постійними депутатськими комісіями, відповідно до Положення про робочу групу з питань міської топоніміки, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.06.2009 року №58.

Крім того, судом встановлено, що Розпорядженням міського голови від 14.08.2015 року №256р «Про організацію проведення громадського обговорення на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки визначено організатором громадського обговорення під час розгляду питання перейменування районів, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів чи інших об'єктів топоніміки, назви яких містять у собі символіку тоталітарного режиму - районні адміністрації Запорізької міської ради.

На виконання розпорядження міського голови, 22.09.2015 року були проведені громадські збори по обговоренню пропозицій по перейменуванню вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2, які оформлені протоколом (а.с. 26-30). За результатами голосування головою районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району були подані зауваження та пропозиції, щодо перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2.

Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» визначено підстави та порядок присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій.

Частиною 3 статті 2 КАС України, визначено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Запорізької міської ради №99 від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2» було прийнято відповідачем в межах наданих повноважень Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні, у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а також з урахуванням вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки.

Пунктом 21 Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ визначено, що судам слід мати на увазі, що за правилами частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи - суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження в адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі чи повернути позовну заяву з посиланням на частину другу цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтовує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Позивачем у позовній заяві та під час розгляду справи у судовому засіданні не наведено, які правовідносини публічного характеру, що є предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, існували у нього з відповідачем, як субєктом владних повноважень на час винесення оскаржуваного рішення, та, які права, свободи чи інтереси Позивача в аспекті публічно-правових відносин порушено Відповідачем.

Доводи позивача щодо порушення його права як громадянина України, наданого Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування, шляхом обмеження можливості реалізувати своє право заявити позицію у питанні перейменування вулиць, відсутності загальноміського обговорення даного питання, що не дало позивачу можливості безпосередньо прийняти участь у місцевому самоврядуванні, суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи.

Суд не приймає до уваги і доводи позивача, про що він не був повідомлений про час та місце проведення громадського обговорення пропозиції по перейменуванню, оскільки позивач сам собі суперечить. Так, під час судового розгляду позивач повідомив, що в обговоренні приймали участь сторонні особи, я його не захотіли слухати. Не заперечив, що з цього приводу давав коментар, який пізніше був оприлюднений ЗМІ (а.с.86).

Допитані в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 повідомили суду, що з тих чи інше підстав не були присутні на громадських слуханнях, проте вказані свідками відомості не доводять факту порушень порядку проведення громадських обговорень, а відтак не беруться судом до уваги.

Вирішуючи позовні вимоги щодо порушення конституційних прав позивача, суд враховує правову позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №19-рп/2011 від 14.12.2015 року, у якій зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Одночасно з посиланням позивача, як на правову підставу його прав безпосередньо прийняти участь у місцевому самоврядуванні, на ч.1 ст.3 Закону України «Про місцеве самоврядування», відповідно до якої, громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад, суду не надано жодних даних, з урахуванням яких можливо дійти висновку, що Відповідачем під час ухвалення оскаржуваного рішення було вчинено дії або допущено бездіяльність, що порушують особисті права позивача та обмежили його право приймати участь у його прийнятті як члена територіальної громади.

Таким чином, враховуючи правову позицію Верховного суду України, викладену у Постанові від 10.04.2012 року (№21-1115во10) про те, що «суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням, суд вважає, що під час розгляду справи судом не встановлено обєктивних підстав для висновку, що рішення Відповідача призвело або могло призвести до порушень законних прав та інтересів Позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради № 99 від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиці Анрі Барбюса в місті Запоріжжі на вулицю ОСОБА_2» є необґрунтованими та недоведеними, у звязку з чим не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 69-72, 161-163, 171 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: О.Ю.Бойко