Справа № 2а-1314/10/2570
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1314/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Ткаченко О.Є.,

суддів: Клопота С.Л.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Маруфенко О.С.,

представника ДСА України,

ТУ ДСА України в Чернігівській області ОСОБА_2,

представника ТУ ДСА України в

Чернігівській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області та Державного казначейства України про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченого довічного утримання,

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області та Державного казначейства України про визнання дій по недоплаті йому за 2009 рік довічного грошового утримання такими, що суперечать Закону, та стягнення з Державної судової адміністрації шляхом списання з Державного бюджету України на користь позивача 19313,00 грн. довічного грошового утримання невиплаченого позивачу за 2009 рік. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дії відповідачів по не донарахуванню позивачу довічного грошового утримання за 2008 рік є незаконними і такими, що не відповідають статті 43 Закону України «Про статус суддів», рішенню Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8.

В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник Державного казначейства України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Представники відповідачів Державної судової адміністрації України та територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити повністю, посилаючись на те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 преміювання суддів місцевих судів здійснюється згідно з рішенням президії або органу суддівського самоврядування відповідного суду за результатами роботи, а також до державних і професійних свят, ювілейних дат у межах коштів, передбачених для преміювання в кошторисі відповідного суду, та економії коштів на оплату праці. Оскільки зазначені види преміювання не відносяться до основних складових заробітної плати, тобто не носять систематичного характеру, тому вони не враховувалися при обчисленні щомісячного грошового утримання судді, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді. Також зазначив, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання на рік обчислюється, виходячи із суми грошового утримання судді за місяць та включає в себе: посадовий оклад, доплата за клас/ранг, доплата за вислугу років.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 працює на посаді судді з 1982 року, в 2009 році працював заступником голови Ніжинського міського районного суду, що підтверджується довідкою від 11 березня 2010 року № 04 та наказом голови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 січня 2010 року № 09-ОС про припинення повноважень заступника голови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 з 30 грудня 2009 року (а.с. 8, 21).

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про статус суддів» заробітна плата судді складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Відповідно частини 6 статті 45 Закону України «Про статус суддів» пенсія чи довічне грошове утримання суддів виплачується повністю незалежно від заробітку, одержаного після виходу у відставку або на пенсію.

Згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов'язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов'язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); г) премії за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об'єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності); д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо; є) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором; ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування; з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку; и) виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо; і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування; ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством); й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства; л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників відповідачів, заробітна плата ОСОБА_4 за 2009 рік становила 80250,21 грн. та складається з наступних складових:

посадовий оклад 28939,39 грн.,

доплата за клас/ранг 3592,81 грн.,

разова премія 6950,00 грн.,

відпустка по календарним дням 9552,12 грн.,

щомісячна премія 1294,08 грн.,

індексація заробітку 4953,42 грн.,

доплата за вислугу (судді) 13012,87 грн.,

додатковий оклад до відпустки 2822,00 грн.,

матеріальна допомога 4925,44 грн.,

путівки підприємства 4176,00 грн.

Довічне грошове утримання позивача обчислене відповідачем, виходячи із суми грошового утримання судді за місяць з урахуванням посадового окладу (2822,00 грн.), доплати за клас/ранг (350,00 грн.), доплати за вислугу (1268,80 грн.), становить 90% від суми грошового утримання судді: - за місяць 4321,85 грн. (4802,06 грн. х 90%), - за 2009 рік становить 51862,20 грн. (4321,85 грн. х 12 міс), з урахуванням премії пенсіонерам становить 58812,20 грн. (51862,20 грн. + 6950,00 грн.).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками відповідачів, при обчисленні довічного грошового утримання не враховано разові премії в сумі 6950,00 грн.

Приписами частини 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та вищезазначені правові норми, суд дійшов висновку, що при нарахуванні довічного грошового утримання позивача за 2009 рік, в порушення вимог статті 44 Закону України «Про статус суддів», відповідно до якої премії входять до заробітної плати судді, не враховано разові премії до свят в сумі 6950,00 грн.

Враховуючи вищевказане, позовні вимоги в частині стягнення довічного грошового утримання невиплаченого позивачу за 2009 рік в розмірі 90% від неврахованих при обчисленні разових премій в сумі 6255,00 грн. (6950,00 грн. Х 90%) є обгрунтованими.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідачів на Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затверджене наказом ДСА України від 25.08.2005 р. № 94, оскільки відповідно до частини 4 статті 9 КАС України Закон України «Про статус суддів» має вищу юридичну силу ніж вказане положення та відповідно підлягає застосуванню для вирішення даних спірних правовідносин.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі достатніх беззаперечних доказів правомірності та обґрунтованості своїх дій в частині невиплати позивачу довічного грошового утримання в повному обсязі суду не надали.

Оскільки Державне казначейство України не є зобов'язаною особою відносно позивача, тому позовні вимоги до Державного казначейства України не підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України та територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області підлягають задоволенню частково, в частині визнання дій відповідачів по недоплаті позивачу за 2009 рік довічного грошового утримання такими, що суперечать Закону та стягнення з Державної судової адміністрації України, шляхом списання з Державного бюджету України, на користь позивача 6255,00 грн. грн. довічного грошового утримання невиплаченого позивачу за 2009 рік.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області та Державного казначейства України про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченого довічного утримання задовольнити частково.

Визнати дії Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області по недоплаті ОСОБА_4 за 2009 рік довічного грошового утримання такими, що суперечать Закону.

Стягнути з Державної судової адміністрації України шляхом списання з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 6255,00 грн. довічного грошового утримання, невиплаченого у 2009 році.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата складання та підписання повного тексту постанови 19 травня 2010 р.

Головуючий суддя Ткаченко О.Є.

Судді Клопот С.Л.

ОСОБА_1