Справа № 826/764/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Букіна О.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Справа № 826/764/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни про визнання протиправною і скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправною і скасування постанови від 23.12.2015 р. ВП № 19683917;

- зобов'язання відповідача-1 виконати в повному обсязі виконавчий лист № 2-а-176/07.

05.12.2016 р. представником позивача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про відкликання адміністративного позову та залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року зазначене клопотання було задоволено та залишено позовну заяву без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся від імені свого довірителя з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, посилаючись на те, що він заявив клопотання в суді першої інстанції без узгодження позиції з довірителям, який в наступному з ним не погодився, а тому він просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України та виходив з того, що позивач уповноважив свого представника діяти від його імені, вчиняючи відповідні процесуальні дії.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України закріплено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частинами 1, 4 статті 58 КАС України передбачено, що повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю.

Довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 КАС України повноваження на ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити ця особа. Розпорядження довірителя представникові, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, щодо ведення справи є обов'язковими для нього.

Представник, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, має право повністю або частково відмовитися від адміністративного позову, визнати адміністративний позов, змінити адміністративний позов, досягнути примирення, передати повноваження представника іншій особі (передоручення), оскаржити судове рішення, якщо право на вчинення кожної із цих дій спеціально обумовлене у виданій йому довіреності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що визначене довіреністю повноваження представника на ведення справи в суді надає йому право вчиняти всі процесуальні дії від імені свого довірителя, включаючи відкликання позовної заяви.

При цьому, з моменту видачі довіреності і посвідчення її у порядку, визначеному законодавством, слід вважати, що позиція довірителя і повіреного щодо вчинення дій, які охоплюються довіреністю, є узгодженою і повірений діє на підставі і в межах, наданих йому повноважень.

З огляду на це, апеляційний суд встановив, що довіреністю від 20.09.2016 р. ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси та вести від його імені справи у судах усіх інстанцій, з усіма процесуальними правами та обов'язками, які надано законом позивачу /Т.1 а.с.81/.

Зазначена довіреність посвідчена приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М. та зареєстрована за № 2063 /Т.1 а.с.81/.

На підставі вказаної довіреності представник позивача ОСОБА_3 брав участь у суді першої інстанції та заявив від імені позивача клопотання про відкликання позовної заяви та залишення її без розгляду, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 59 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, в даному випадку, у суду першої інстанції були наявні достатні та необхідні правові підстави для прийняття вказаного клопотання та його задоволення.

При цьому, жодною нормою законодавства не регламентовано обов'язок суду додатково перевіряти волевиявлення позивача-довірителя на вчинення його уповноваженим представником за довіреністю вказаної процесуальної дії, а навпаки презюмується, що видавши таку довіреність і забезпечивши її нотаріальне посвідчення позивач визначив і оговорив з повіреним коло його повноважень, порядок їх реалізації.

Більш того, апеляційний суд зазначає, що законодавством, а саме ч. 2 ст. 59 КАС України, визначено тільки окремий виключний перелік процесуальних дій, для вчинення яких вимагається безпосереднє чітке посилання у довіреності (повністю або частково відмовитися від адміністративного позову, визнати адміністративний позов, змінити адміністративний позов, досягнути примирення, передати повноваження представника іншій особі (передоручення), оскаржити судове рішення), а всі інші охоплюються поняттям, передбаченим ч. 1 вказаної норми, тобто веденням від імені довірителя справи у суді.

При цьому, доводи апелянта про те, що при заявлені клопотання він не мав можливості узгодити позицію щодо такої дії зі своїм довірителем, позивачем по справі, який в наступному не погодився з цим і зазначив, що він не уповноважував представника на такі дії, колегія суддів вважає не обґрунтованими з підстав, зазначених вище, і такими, що спростовуються довіреністю.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянтом взагалі не доведено порушення судом першої інстанції будь-яких норм матеріального або процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не підтверджують наявності у суду будь-яких правових підстав для неприйняття заявленого клопотання представника позивача.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було було повно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог ст. 159 КАС України.

Згідно зі ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 03 лютого 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.