Справа № 214/7096/16-а
Суддя: Хомініч С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7096/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 січня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Хомініч С.В.,

за участю

секретаря - Соколовської Т.О.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Собулевського В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг рядового поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови серії АР№726288 від 04.12.2016, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг рядового поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови серії АР№726288 від 04.12.2016.

В обґрунтування свого позову вказав, що 04.12.2016, інспектором роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг рядовим поліції Собулевським В.Ю., винесено постанову АР №726288 у справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладеного адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п. 8.7.3. е, ПДР, а саме: 04.12.2016, керуючи автомобілем ГАЗ 31105 н/з НОМЕР_2, в м. Кривому Розі, проїхав перехрестя вул.. Пісочна - вул.. Каховська на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України, та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, оскільки 04.12.2016, керуючи автомобілем ГАЗ 31105 н/з НОМЕР_2 при переїзді перехрестя керувався правилами дорожнього руху. Пояснив, що при дозволеному сигналі світлофору - зеленому, здійснив проїзд перехрестя вул. Пісочна - вул. Каховська в м. Кривий Ріг, а в момент перетинання перехрестя зелений сигнал світлофору перемкнувся у режим миготливого зеленого. Згідно п.8.7.3 Правил дорожнього руху миготливий зелений сигнал світлофора інформує водія про те, що скоро буде включений червоний сигнал світлофору, а не забороняє рух транспортного засобу. Відповідно до п.8.11 Правил дорожнього руху, якщо водій не може зупинити транспортний засіб на перехресті, не вдаючись до екстреного гальмування, Правилами дорожнього руху дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Окрім того, згідно п.16.8 Правил дорожнього руху, якщо водій виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, він має право закінчити рух у вибраному напрямку, незважаючи, на те, що загорівся заборонний сигнал світлофору. 04 грудня 2016 року були складні погодні умови, дорожнє покриття було слизьким, він не виконав екстреної зупинки автомобіля і продовжив рух, не створюючи нікому ніяких перешкод чи, більше того, аварійної ситуації. Тому, він вважає, що не порушив ПДР України, а лише виконав вимоги ПДР України. Після проїзду вказаного перехрестя приблизно через 200 метрів його зупинив інспектор патрульної поліції та попросив пред'явити документи. На його вимогу пояснити причину зупинки, працівник поліції вказав на те, що він проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора. Незважаючи на те, що він пояснював, що не вчинив жодних порушень ПДР, його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає, що співробітник поліції неправильно оцінив реальну дорожню обстановку і розібрав ситуацію. Вина особи яка притягується до відповідальності повинна бути доведена належними доказами. На пояснення, надані скаржником, інспектор патрульної поліції уваги не звернув та належної оцінки їм не надав. Доводи позивача інспектором патрульної поліції взагалі були залишені без уваги. Тобто, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Просив суд, визнати протиправними дії інспектора роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг рядового поліції Собулевського Володимира Юрійовича стосовно накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу та винесення постанови і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АР№726288 від 04.12.2016 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду пояснив, що знаходився на перехресті, коли горів зелений сигнал світлофора, тому вважає, що закінчуючи маневр, правомірно продовжив рух. Дуже поспішав відвезти пасажира, тому протокол складали не на місці зупинки. Щодо полісу обов'язкового страхування, вказав, що при собі його дійсно не було, він знаходився в машині, а так як протокол складався у автомобілі поліції, не вважав за необхідне повертатися до свого автомобілю за полісом. Поліс отримав 04.12.2016 о 09.00, тому вважає неправомірним складання протоколу за відсутність полісу.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню тому що позивач перетинав перехрестя на червоний сигнал світлофора, що також видно на відео з камери відеореєстратора, влаштованої у автомобілі патрульних. На прохання зупинитися для встановлення обставин, водій пояснив, що дуже поспішає, так як віз пасажира, тому протокол склали на місці, куди позивач відвіз свого пасажира - біля ВП у Центрально-Міському районі. При оформленні протоколу у водія не було полісу обов'язкового страхування.

04.12.2016 під час патрулювання було помічено автомобіль ГАЗ 31105 н/з НОМЕР_2, водій якого порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. надалі - Правила), а саме, 04.12.2016 керуючи автомобілем ГАЗ 31105 н/з НОМЕР_2, в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя вул. Пісочна - вул. Каховська на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України, та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 726288 від 04.12.2016, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. При цьому, посилався на ст.ст. 251, 252, 258 КУпАП. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєнні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального кодексу. Він виніс постанову згідно ст. 258 КУпАП. Вважає, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Щодо посилання позивача на неможливість винесення постанови та розгляду справи поліцейськім «прямо на дорозі», то треба зазначити, що згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП у випадках, коли не складається протокол, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Тому доводи позивача з цього приводу є необґрунтованими. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

На підтвердження своїх заперечень та факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, надав суду відеозапис вчиненого позивачем правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 грудня 2016 року поліцейським УПП рядовим поліції Собулевським В.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 726288 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 3).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови серії АР № 726288 від 04 грудня 2016 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 31105 н/з НОМЕР_2 04.12.2016 о 11 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг проїхав перехрестя вул.. Пісочна-вул. Каховська на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України, а також не мав при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 г ПДР України (а.с.3).

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ст. 80 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно відеозапису від 04 грудня 2016 року встановлено, що 04 грудня 2016 року водій транспортного засобу ГАЗ 31105 н/з НОМЕР_2 закінчував маневр переїзду перехрестя, нікому не заважав, Дорога була слизькою, лежить сніг. Автомобіль, який рухався перед автомобілем позивача закінчував маневр на мигаючий зелений, а сам позивач рухався вже на червоний сигнал світлофора. Відеозапис долучено до матеріалів справи.

Оцінюючи долучений до матеріалів справи відеозапис події, яка мала місце 04.12.2016, суд вважає встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя вул. Пісочна - вул. Каховська на заборонений червоний сигнал світлофору, що в свою чергу є порушенням п. 8.7.3 ПДР України, оскільки проїзд на червоний сигнал світлофора забороняє рух.

Щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач в судовому засіданні не заперечував той факт, що не надав поліс працівнику ПП, чим порушив п. 2.1 г ПДР України.

З огляду на наведене суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не порушував правила дорожнього руху України та не вчиняв адміністративне правопорушення, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи, належними доказами.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися наданими йому правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 04.12.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 726288 від 04 грудня 2016 року інспектор роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг рядовий поліції Собулевський В.Ю. діяв на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг рядового поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови серії АР№726288 від 04.12.2016 - відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2017 року.