Справа № 2а-5680/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 р. № 2а-5680/10/2570
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Грузновій О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доЧернігівської міжрайонної державної податкової інспекції
провизнання нечинними податкових повідомлень-рішень
за участю представників сторін:
позивача від відповідачаОСОБА_1 ОСОБА_2, довіреність № 3607/9/10-015 від 28.09.2010 року, ОСОБА_3, довіреність № 6018/9/10-015 від 22.11.2010 року ВСТАНОВИВ:
09 листопада 2010 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції, в якому позивач просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Чернігівської МДПІ від 23.04.2010 року № /0, від 03.06.2010 року № /1, від 17.08.2010 року № /2, від 01.11.2010 року № /3. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що винесені податкові повідомлення-рішення є незаконними.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовні заяві та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в задоволенні позову просили відмовити та пояснили, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, такими що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки про початок проведення перевірки позивача було повідомлено вчасно, крім того під час проведення перевірки позивачем не були надані деякі документи, які б мали значення для справи.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 06.12.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 10.12.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець та перебуває на податковому обліку в Чернігівській МДПІ як платник податків.

Чернігівською міжрайонною державною податковою інспекцією на підставі ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» проведена невиїзна документальна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання останнім вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.04.2008 року по 30.04.2008 року по взаємовідносинах з ПП «БФ «ТЕН», про що повідомлено позивача листом від 26.03.2010 року № 76/Б/35-30 та про що складено акт перевірки № 24/35-014/НОМЕР_1 від 12.04.2010 року.

В ході перевірки було встановлено, що позивачем занижено суму податку на додану вартість за квітень 2008 року у розмірі 1028 грн., що встановлено як порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п. 7.4; п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі акту перевірки 24/35-014/НОМЕР_1 від 12.04.2010 року Чернігівською МДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 23.04.2010 року № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість, де основний платіж становить 1028 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 514 грн., загальна сума податкового зобовязання складає 1542 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішеннями податкових органів за № 940/б/23-127 від 03.06.2010 року, № 208/Б/25020 від 05.08.2010 року та № 7061/Б/25-0315 від 21.10.2010 року було залишено без задоволення скарги позивача, а спірне податкове повідомлення-рішення без змін та прийняті нові податкові повідомлення-рішення за № /1 від 03.06.2010 року, № /2 від 17.08.2010 року та № /3 від 01.11.2010 року, якими визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 1542 грн., в тому числі 1028 грн. за основним платежем та 514 грн. за фінансовими санкціями.

Як вбачається з матеріалів справи, актом перевірки від 12.04.2010 року № 24/35-014/НОМЕР_1 встановлено, що 30.04.2008 року ПП БФ «ТЕН» передав, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1, згідно накладної від 30.04.2008 року № 055 прийняв офісні меблі на загальну суму 6168 грн., в тому числі 1028 грн. ПДВ.

Згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень 2008 року позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 1028 грн.

Згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.07.2009 року, директора ПП «БФ «ТЕН» ОСОБА_4 визнано винним за ст.205 КК України та встановлено, що ОСОБА_5, будучи зареєстрованим 21.10.2001 року приватним підприємцем, будучи власником та директором ПП «Будівельно-комерційна фірма «Каскад» з 22.05.2006 року по 13.02.2007 рік, маючи відповідний досвід в порядку реєстрації юридичних осіб, у здійсненні фінансовогосподарської діяльності, знаючи порядок ведення бухгалтерського та податкового обліку і складання відповідної звітності, порядку нарахування та сплати податків, протягом 2007-2008 років, з метою прикриття незаконної діяльності-незаконного переведення в готівку безготівкових коштів, а також ухилення від сплати податків, організував створення ОСОБА_4 "фіктивного" підприємства-ПП „Багатопрофільна фірма „ТЕН" (код за ).

В подальшому, з метою прикриття його "фіктивності" та надання вигляду законної діяльності, протягом 2007 2008 років, за вказівкою ОСОБА_5, ОСОБА_4, в графі директор підписував завідомо неправдиві первинні бухгалтерські документи та документи податкової звітності, в яких вказували вигадані операції з суб'єктами господарювання, після чого, за вказівкою ОСОБА_5, ОСОБА_6 скріплював їх печаткою та направляв до ДПІ у м. Чернігові, результати використання яких, по обліку таких підприємств здійснено незаконне формування податкового кредиту з податку на додану вартість за 2007-2008 роки на суму 902661 грн.

Протягом 2007-2008 років на рахунки підприємства замовники "конвертації" перераховували грошові кошти, які в подальшому, за вказівкою ОСОБА_5, знімались ОСОБА_4 і за виключенням суми в розмірі 3-10 відсотків від суми конвертування, яка залишалась в якості оплати за надані послуги, повертались назад на підприємства.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали їм можливість в повному обсязі реалізувати свою мету спрямовану на прикриття незаконної діяльності, що призвело до порушення законів України та Господарського Кодексу України, ст.ст. 19, 56, 58, 65, а також Закону України «Про підприємництво».

Таким чином, ОСОБА_5, в липні 2007 року організував реєстрацію в м. Чернігові ПП „БФ„ТЕН", тобто організував створення ОСОБА_4 суб'єкта підприємницької діяльності (юридичну особу) з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на переведення безготівкових коштів у готівку та ухилення від сплати податків, в результаті чого, державі заподіяно велику матеріальну шкоду, а саме протягом з липня 2007 року по жовтень 2008 року незаконно здійснено конвертування грошових коштів в готівку в розмірі понад 9 млн. грн., в результаті використання яких, по обліку підприємств безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 902661 грн., що є великою матеріальною шкодою.

Відповідно до п.п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п.п.2.1 п.2 даного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ч.1,2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

Таким чином судовим рішенням встановлено, що первинні документи, складені між ФОП - ОСОБА_1 та ПП „БФ „ТЕН" не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, а тому не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість», об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з поставки товарів та послуг надання яких знаходиться на митній території України.

Згідно п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що документи щодо придбання офісних меблів, які були оформлені між ФОП ОСОБА_1 з ПП «БФ «ТЕН», не відповідають вказаним вимогам законодавства, оскільки такими документами обумовлюється реалізація товарів ПП «БФ «ТЕН», яке створене, як визначено у вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.07.09 по справі №1-132/2009, без наміру здійснення господарської діяльності, тобто не мало на меті реальну поставку даного товару та не мало на меті проводити фінансово-господарську діяльність, було створене для прикриття незаконної діяльності, а тому не могло брати участь у господарських операцій на користь ФОП ОСОБА_1

Таким чином суд вважає, що позивачем, в порушення п.п.7.4.1 та п.п.7.4.5 п.7.4 п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість» неправомірно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ за квітень 2008 року в розмірі 1028,00 грн., яка не є сумою податку сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів згідно нікчемного правочину ПП «БФ «ТЕН», а оформлені податкові накладні не засвідчують факт придбання платником податку товарів (офісних меблів) та не є підставою для включення до складу податкового кредиту з ПДВ, в результаті чого занижено суму податку вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період, що перевірявся, на загальну суму 1028,00 грн.

Відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень 23.04.2010 року № /0, від 03.06.2010 року № /1, від 17.08.2010 року № /2, від 01.11.2010 року № /3, яким визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 1542 грн.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на думку суду, надано всі необхідні докази правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та прийняття їх в межах, що передбачені законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкових повідомлень-рішень від 23.04.2010 року № /0, від 03.06.2010 року № /1, від 17.08.2010 року № /2, від 01.11.2010 року № /3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_7