Справа № 813/4571/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року №813/4571/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Самбірська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (надалі по тексту - Самбірська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 3 527,19 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач своєчасно не сплатив узгоджених сум податкового зобовязання, що призвело до виникнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 3 527,19 грн.

Ухвалою судді від 28.12.2016 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

У звязку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 10.01.2017 року було відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі.

Відповідачу було надіслано судом копію ухвали про відкриття скороченого провадження, разом із позовною заявою й додатками до неї та витягом про процесуальні права і обовязки сторін й запропоновано протягом десяти днів з дня одержання вказаних вище документів подати заперечення проти позову, а також необхідні документи або заяву про визнання позову. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, направлені судом документи, отримані відповідачем 17.01.2017 року, однак у встановлений строк заперечень чи пояснень останнього щодо даного адміністративного позову до суду не надходило.

У відповідності до положень ч.4 ст.183-2, п.2 ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки судом належним чином виконано свій обовязок щодо повідомлення відповідача, тому суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для розгляду справи в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом із матеріалів справи, зокрема, з наданої Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області довідки №1092/10/13-10-17-00/1052 від 20.12.2016 року й облікової картки платника податків, за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 3 527,19 грн. (у т.ч. 2 685,75 грн. податковий борг за узгодженими грошовими зобовязаннями, 841,44 грн. штрафні санкції).

З матеріалів справи вбачається, що Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка гр. ОСОБА_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2012 року по 01 серпня 2013 року, про що складено акт №215/13-00/НОМЕР_1 від 01.07.2016 року.

На підставі висновків акту перевірки Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області були винесені податкові повідомлення-рішення:

-№ від 14.07.2016 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170,00 грн., з яких за основним платежем 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 170,00 грн.;

-№ від 14.07.2016 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3 357,19 грн., з яких за основним платежем 2 685,75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 671,44 грн.

Податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача, при цьому, сторонами доказів оскарження останніх в адміністративному чи судовому порядку до суду не було надано.

Як зясовано судом, фактичною підставою для винесення податкових повідомлень-рішень, слугували відображені в акті перевірки №215/13-00/НОМЕР_1 від 01.07.2016 року висновки позивача про порушення відповідачем:

-п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.167.2 ст.167, п.п.174.2.2 п.174.2, п.174.3 ст.1714, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2012 рік в сумі 2 685,75 грн.;

-п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларація про майновий стан і доходи за 2012 рік.

Отже, контролюючим органом донараховано відповідачу податок на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих унаслідок набуття фізичною особою ОСОБА_1 (який не є спадкоємцем першого ступеня спорідненості) у власність нерухомого майна на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1712, за 2012 рік у сумі 2 685,75 грн. (53 715,00 грн. х 5%).

З акту перевірки вбачається, що згідно відомостей з ЦБД ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів, інформаційного листа приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 25.11.2015 року №94/01-16, у період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року фізична особа ОСОБА_1 отримав спадщину у вигляді нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 від членів сімї не першого ступеня споріднення вартістю - 53 715,00 грн.

Водночас, судом зясовано, що податкова декларація про майновий стан і доходи за 2012 рік ОСОБА_1 до Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не подана.

Отже, карткою особового рахунку підтверджується, що ОСОБА_1 податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу у вигляді успадкованого нерухомого майна - квартири не сплачував, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік до контролюючого органу не надавав.

Таким чином, матеріалами справи засвідчується, що відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобовязань у повному обсязі не були сплачені, у звязку із чим і утворилась податкова заборгованість.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником податку з доходів фізичних осіб.

Розділ ІV ПК України регулює порядок справляння податку з доходів фізичних осіб.

Згідно п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Пунктом 167.2 ст.167 ПК України визначено, що ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Оподаткування доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав передбачене ст.174 ПК України.

В п.174.1 ст.174 ПК України зазначено, що обєкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування, зокрема, і на обєкти нерухомості.

Обєкти спадщини оподатковуються, окрім іншого, за ставкою, визначеною п.167.2 ст.167 цього Кодексу, вартість будь-якого обєкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення (п.п.174.2.2 п.174.2).

Згідно із п.174.3 ст.174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобовязані сплатити податок до нотаріального оформлення обєктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину обєкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення обєктів спадщини.

Відповідно до п.174.4 ст.174 ПК України, нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку. Нотаріус видає спадкоємцю-нерезиденту свідоцтво про право на спадщину за наявності документа про сплату таким спадкоємцем податку з вартості обєкта спадщини.

Платник податку зобовязаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (п.179.1 ст.179 ПК України).

Згідно із п.179.5 ст.179 ПК України, податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.

Фізична особа зобовязана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобовязання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобовязань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст.179 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України).

Відповідно до п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення обєктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобовязань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобовязань, визначених платником податків у митних деклараціях.

В силу п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Загалом, суд зауважує, що у встановлений законом строк відповідач не сплатив суму грошового зобовязання, згідно вищезгаданих податкових повідомлень-рішень.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

З огляду на наведене, оскільки податкове зобовязання відповідача не було сплачене в установлені строки, таке зобовязання є податковим боргом.

У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом зясовано, що позивачем було сформовано та надіслано ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №541-23 від 03.08.2016 року про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 3 527,19 грн. й така отримана відповідачем 29.10.2016 року.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку надано суду не було.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом були вжиті заходи для погашення відповідачем податкового боргу, однак, такі заходи Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не призвели до повного погашення податкової заборгованості.

Тож, загальна сума податкового боргу відповідача складає 3 527,19 грн., що, окрім іншого, підтверджується даними облікової картки платника податків.

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

У відповідності до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.

Так, вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обовязку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Окрім того, у свою чергу відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь бюджету суму податкового боргу у розмірі 3 527 (три тисячі пятсот двадцять сім) грн. 19 коп.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Львівського апеляційного адміністративного суду. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Сасевич О.М.