Справа № 820/4971/16
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 р. Справа № 820/4971/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Подобайло З.Г. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2016р. по справі № 820/4971/16 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИЛА

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, зупинити експлуатацію будівель та споруд відповідачем за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками планової перевірки об»єктів відповідача складений акт перевірки щодо додержання вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, яким встановлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року по справі № 820/4971/16 адміністративний позов задоволено .

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції по справі № 820/4971/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. (а.с.78-81)

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вищевказана постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, зазначає, що на час прийняття оскаржуваного судового рішення переважна частина виявлених порушень вже була усунута, відповідач не приймав участі під час розгляду справи, оскільки не був повідомлений належним чином про дату слухання, що є порушенням статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, яка включає в себе обов»язок суду належним чином інформувати відповідача про подання позову шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. подання

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, у період з 22.08.2016 року по 26.08.2016 року на підставі план-графіку перевірки суб'єктів господарювання на 3 квартал 2016 року, наказу від 15.06.2016 року №82 «Про проведення перевірок», повідомлення від 03.08.2016 року №590-282 Печенізького районного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області співробітниками позивача проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих у сфері пожежної і технічної безпеки на території, у будівлях та спорудах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

За результатами проведеної перевірки позивачем складено акт №50 від 26.08.2016 року, яким встановлено, що відповідач експлуатує будівлі та споруди з порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а саме: існуюча система протипожежного захисту (пожежна сигналізація) в будівлі літери «Б», «Д», «Г» встановлена з порушеннями ліцензійних умов і не прийнята до експлуатації у відповідності до вимог нормативних документів; у магазині на першому поверсі на шляхах евакуації відсутнє евакуаційне освітлення; з'єднання жил електропроводів в розподільчих коробках у всіх будівлях здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; дерев'яні конструкції даху будівель літери «Б», «В»,«Г», «Д» не піддані вогнезахисному оброблянню; електрощити, групові електрощитки у всіх будівлях не захищені автономними системами пожежогасіння; не відділено котельню від приміщень в будівлі літери «Б» протипожежними дверима; у торгових залах на другому опорядження (облицювання) підлоги та стель та першому поверсі опорядження (облицювання) стелі виконано з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2; відсутній захист будівель магазину та допоміжних будівель літери «А», «А1», «В», «Б», «Г», «Д» від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів згідно вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд"; допускається експлуатація тимчасових електромереж в приміщеннях сторожки над котельнею, над дверними пройомами виходів з магазину; не проведено заміри опору ізоляцій електричних мереж по всім будівлям; не обладнано приміщення будівель літери «А», «А1», «В» системами протипожежного захисту (пожежною сигналізацією); відсутня система зовнішнього протипожежного водопроводу у відповідності до ДБН В.2.5-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі"; у всіх будівлях з кондиціонерами лінії живлення до кожного кондиціонера не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту та інші, перелік яких міститься в розділі акту перевірки "Опис виявлених порушень" (а.с. 25-28).

Задовольнючи адміністративний поршої суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наявність порушень відповідачем Правил пожежної безпеки в Україні та не здійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій , свідчить про наявність загрози життю та здоров'ю людей.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», планові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю) здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду і контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Частиною 4 статі 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Згідно ч.5 статті 7 зазначеного Закону перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.7 статті 7 цього Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Таким чином, звернення контролюючого органу до суду щодо вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування - не єдиний спосіб впливу на порушника та уникнення небезпеки персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій. Орган державного нагляду може скласти припис, розпорядження чи інший розпорядчий документ щодо усунення порушень.

Пунктом 12 ч. 1 статі 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно ч. 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів проти пожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.п. 1, 4, 10 ч. 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі повноваженнями застосування до суб'єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог техногенної та пожежної безпеки).

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва об'єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

У контексті наведеного, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів того, що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд з метою проведення будь-кої дяльності.

Колегія суддів вважає заслуговуючи ми уваги доводи відповідача під час апеляційного розгляду справи про те, що на час розгляду справи судом першої інстанції переважна частина виявлених під час перевірки порушень вимог законодавства у сфері господарської діяльності була самостійно усунута відповідачем, проте відповідач був позбавлений процесуальної можливості надати свої заперечення під час розгляду адміністративного позову судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що проведена відповідачем робота та вжиті заходи свідчать про добросовісність його намірів, а тому судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість застосування до відповідача заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи обєкта

З огляду на те, що застосування заходів реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд відповідачем є крайнім заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єктах порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а настання таких наслідків не доведено матеріалами справи належним чином, колегія суддів вважає, що поданий адміністративний позов не можна вважати обґрунтованим.

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, вона відповідно до вимог пунктів 3 та 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року по справі № 820/4971/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 лютого 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Яковенко М.М.