Справа № 226/2041/16-а
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/2041/16-а
Провадження № 2-а/226/9/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі за текстом УСЗН) про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що 02.03.2016 року, тимчасово перебуваючи в м.Могільов Республіки Білорусь, вона народила доньку ОСОБА_5. Після повернення із Білорусії в липні 2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення їй державної допомоги при народження дитини згідно за ст.10 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», надавши до заяви необхідні при цьому документи. Проте, своїм повідомленням від 25.08.2016 року відповідач відмовив їй, як громадянки України, у призначенні вказаної допомоги у звязку з тим, що дана допомога була виплачена їй в повному обсязі Могільовським обласним управлінням Фонду соціального захисту населення Республіки Білорусь у розмірі державних коштів іншої держави та у спосіб, передбачений законодавством цієї держави. Однак, допомога, яку вона отримала в Республіці Білорусь, не є державною допомогою України, здійснена не за рахунок Державного бюджету України, призначалася і виплачувалася не органами соціального захисту населення та не на підставі діючого законодавства України. Вказуючи на те, що чинним законодавством України не встановлено обмежень щодо отримання державної допомоги при народження дитини за рахунок інших осіб або в за рахунок іноземних держав, а також не передбачено право органів УСЗН відмовляти у призначенні вказаної державної допомоги, позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення УСЗН від 25.08.2016 року про відмову їй у призначенні допомоги при народженні дитини та зобовязати відповідача призначити та виплатити їй одноразову державну допомогу при народження дитини, передбачену ст.10 Закону України «Про державну допомогу сімї з дітьми», виходячи із розмірів за станом на 25.08.2016 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, додавши, що вона тимчасово перебувала у Білорусі з січня 2015 року по червень 2016 року, де у березні 2015 року працевлаштувалася до Шкловського районного споживчого товариства, звідки звільнилася у червні 2016 року, повернувшись до себе додому в м.Мирноград, де вона весь цей час була зареєстрована.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні також підтримав вимоги свого довірителя, звернувши увагу суду на те, що жодного посилання у законі, який регламентує виплату спірної допомоги, немає про те, що отримання недержавної допомоги при народженні дитини є підставою для відмови у її виплати ОСОБА_6. Сплачена позивачу у Білорусі сума допомоги при народженні дитини набагато менше ніж державна допомога України.

Представник відповідача - УСЗН - ОСОБА_3 у судовому засіданни позовні вимоги не визнала та пояснила, що ст.10 Закону України «Про державну допомогу сімї з дітьми» передбачено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків (опікуну) дитини. Оскільки мати дитини використала право на отримання допомоги при народженні дитини, підстав для призначення допомоги не вбачається.

Третья особа ОСОБА_4 до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд спарви у його відсутність, та про підтримку позову своєї дружини ОСОБА_1

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши сформовану відповідачем особову справу одержувача державної допомоги ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.01.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, у якому 02.03.2016 року у м.Могильові Республіки Білорусь народилася донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про одруження позивача і третьої особи, про народження дитини (а.с.9, 10).

Згідно довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 02.12.2016 року, відмітки у паспорті громадянина України на імя позивача ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_5 з 02.09.2016 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За цією ж адресою з 28.09.2006 року зареєстрований чоловік позивача і батько дитини ОСОБА_4 З 04.03.2009 року до 02.09.2016 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (нині Мирноград), АДРЕСА_1(а.с.11).

Відповідно до довідок Шкловського районного споживчого товариства Могильовської області Республіки Білорусь № 479 від 15.07.2016 року та № 501 від 27.07.2016 року ОСОБА_1 отримала від вказаного товариства, де вона була працевлаштована по червень 2016 року, допомогу у звязку народженням дитини у розмірі 16400000 руб. (а.с.12).

06.07.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення допомоги при народженні першої дитини.

Відповідно до рішення УСЗН від 10.08.2016 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини у звязку з тим, що зазначена допомога була виплачена останній у повному обсязі Могильовським обласним управлінням Фонду соціального захисту населення Республіки Білорусь.

Зміст даного рішення було доведено позивачу шляхом направлення відповідачем свого повідомлення від 25.08.2016 року (а.с.14).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно за ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (далі Закон).

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сімям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно за ч.1 ст.1 Закону громадяни України, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону одним із видів державної допомоги сімям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (ст.4, ч.1 ст.5, ч.1 ст.10 Закону), з урахуванням умов, визначених у ст.11 Закону.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами ст.11 Закону для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови предявлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

У разі народження мертвої дитини допомога при народженні

дитини не призначається.

Згідно за ст.12 Закону допомога при народження дитини призначається у розмірі 41280 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 грн, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (далі Порядок).

Відповідно до п.11 Порядку для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови предявлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:

1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2)копія свідоцтва про народження дитини (з предявленням оригіналу).

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Судом встановлено, що позивач, яка є громадянкою ОСОБА_6 та має зареєстроване місце проживання на території України, народивши дитину під час тимчасового пребування за межами України, протягом дванадцяти місяців з дня народження доньки звернулася до відповідача з заявою, затвердженою наказом Мінсоцполітики України 21.04.2015 року № 441, про призначення допомоги при народженні дитини (першої) та копією свідоцтва про народження дитини, видане відділом ЗАЦС Могильовського міськвиконкому Респуцбліки Білорусь, переклад тексту якого засвідчено приватним нотаріусом.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що претензій до наданих позивачем документів у управління нема. Також пояснила, що батько дитини за отриманням спірної допомоги до УСЗН не звертався.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством України не передбачено право уповноважених органів державної влади відмовляти у призначені спірної допомоги у разі отримання одним із батьків такої допомоги за рахунок інших осіб або за рахунок іноземних держав, тобто не за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для відмови у призначенні допомоги при народженні дитини. Діючи поза законом, відповідач тим самим свавільно втрутився у право позивача на отримання спірної допомоги, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача.

Згідно за п.13 Порядку допомога при народженні дитини надається у

розмірі, встановленому на дату народження дитини. Допомога при народженні дитини, яка народилася після 30.06.2014 року, надається у розмірі 41280 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 грн, решта суми

допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.

Отже спірна допомога повинна бути призначена саме у такому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, керуючись, ст.ст.2, 11, 71, 86, 160-163, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання неправомірним рішення, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 10 серпня 2016 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини.

Зобовязати управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини, передбачену ст.10 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у розмірі, встановленому на дату народження дитини.

Присудити ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 03.02.2017 року.

Суддя Ж.Є.Редько