Справа № 398/4106/16-а
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4106/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"01" лютого 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретарі Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся до Олександрійського міськранного суду кіровоградської області з позовом до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою від 29.11.2016 року інспектором ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. Позивач не згоден з даною постановою, так як вона складане лише на власних переконаннях інспектора, тому просить визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.11.2016 року серії АР №329795 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позивач у судове засідання не зявився, але подав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

29.11.2016 року інспектор роти №4 батальйону УПП в м. Кропивницькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову серії АР №329795 та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу, розмір якого складає 425 грн. 00 коп., так як порушено п. 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1360.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У п.п. 2.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1360 зазначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Позивач у позові вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не зясував: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та не зясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що інспектор, одразу почав складати постанову щодо нього, не надавши йому часу для підготовки до розгляду справи, подання заперечень, інших доказів та характеризуючи матеріалів, не заслухав його пояснення та не дослідив докази. Факт порушення нічим не був зафіксований і не підтверджений, що не дає підстав вважати, що дійсно відбулося порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 222 КУпАП зазначає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху, ч. 1, 2, 3 ст.122.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відеозапис на підтвердження скоєння позивачем правопорушення відповідачем не надано.

Інспектором, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності та дотримання вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вбачається, що суду не надано належних доказів факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1360.

Крім того, відповідачем не доведено факт зясування обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому необхідно задоволити позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 71, 94, 102, ч. 3 ст. 122, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.11.2016 року серії АР №329795 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА