Справа № 687/1539/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 687/1539/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Борсук В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представників позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача: не з'явився,

представників третіх осіб: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до Залучанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чемеровецька селищна рада Хмельницької області, Хмельницька обласна державна адміністрація про визнання протиправними рішень Залучанської сільської ради Чемеровецького району та їх скасування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з позовом до Залучанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чемеровецька селищна рада Хмельницької області, Хмельницька обласна державна адміністрація про визнання протиправними рішень Залучанської сільської ради Чемеровецького району та їх скасування.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року у задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення доказів у повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивачів підтримали доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник Чемеровецької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник Хмельницької обласної державної адміністрації також в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивачів, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановлюючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України не встановлено, а позивачем не доведено існування жодної з обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.1 ст. 117 КАС України, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Положення ч.1 ст.117 КАС України встановлюють, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частин 3 та 4 цієї статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - це зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Цей перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України. Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як встановлено судом, 05.08.2016 року Залучанською сільською радою було прийнято рішення № 2 про «Скасування рішення 41 сесії 6-го скликання №1 від 26.05.2015 року «Про надання згоди на добровільне об'єднання територіальних громад та делегувати представника до спільної робочої групи», 05.08.2016 року було прийнято рішення №4 «Про схвалення позитивних намірів щодо об'єднання територіальних громад Залучанської сільської ради в територіальну громаду з центром в селищі Чемерівці», 01.09.2016 року було прийнято рішення №1 «Про схвалення проекту рішення Залучанської сільської ради «Про добровільне об'єднання територіальних громад», 15.09.2016 року було прийнято рішення №1 «Про добровільне об'єднання територіальних громад» .

Представники позивачів в судовому засіданні посилаються на те, що оскаржувані рішення були прийняті з порушенням чинного законодавства і орган місцевого самоврядування не мав права сам скасовувати своє рішення.

Однак дане твердження представників позивачів суперечить рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 року справа № 1-9/2009, в якому зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19,статті 144 Конституції України, статті 25,частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, проаналізувавши заявлене позивачеми клопотання про забезпечення позову та апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи позивачів є такими, що не підтверджуються існуванням обставин, передбачених частиною 1 статті 117 КАС України, за яких може бути застосовано забезпечення позову, оскільки, позивачами у клопотанні про забезпечення позову не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також не зазначено підстав для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача. Посилання на ймовірні дії відповідача не підтверджені фактичними обставинами справи.

Також апелянтом не доведено той факт, що захист прав, свобод та інтересів позивачів стане неможливим без вжиття заходів по забезпеченню позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, та не надано жодного доказу на доведення таких обставин та підстав.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 лютого 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7