Справа № 814/2944/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2017 р. Справа № 814/2944/16

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
до за участю: представника позивача: ОСОБА_2 представника відповідача: ОСОБА_3Заводського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції Миколаївській області,
провизнання протиправною та скасування постанову від 28.12.2016р. № 53211584,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва ОСОБА_4 територіального управління юстиції Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №53211584 від 28.12.16.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що зазначене виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документу постанови про стягнення виконавчого збору, незаконно, оскільки станом 28.12.16 вже набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII в редакції від 02.06.2016, відповідно до якого виконавчий збір стягується з суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Оскільки він самостійно сплатив суму боргу кредитору у повному обсязі, без вжиття заходів державним виконавцем щодо примусового виконання, а виконавче провадження було закінчено 15.11.16, під час дії нового Закону, то і питання стягнення виконавчого збору повинно було вирішуватися вже по новому Закону.

Відповідач позов не визнав, в своїх запереченнях послався на те, що постанова про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 була ухвалена ще 17.02.16 під час дії старої редакції Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до правил, які діяли на той час. Підстав для невиконання зазначеної постанови після 05.10.16 Закон №1404-VIII не передбачає.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

09.02.16 державним виконавцем Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №47289201 за виконавчим листом №2/487/540/15, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованості за кредитом 522644,66 гривень.

У постанові про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем встановлено строк боржнику на добровільне виконання до 16.02.16.

17.02.16 у звязку з невиконанням ОСОБА_1 в строк до 16.02.16 рішення, державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 52264,47 гривень.

В подальшому, ОСОБА_1 було сплачено на користь стягувача суму 522644,66 гривень боргу у повному обсязі, про що банк повідомив державного виконавця.

15.11.16 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47289201 у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

28.12.16 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №53211584 по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 52264,47 гривень за постановою Заводського відділу ДВС про стягнення виконавчого збору від 17.02.16 за ВП№47289201.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99 №606-XIV) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений державним виконавцем для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Позивачем не заперечується, що фактичне виконання за рішенням було ним здійснено після встановленого державним виконавцем строку на самостійне виконання, та відповідно до законодавства, яке діяло на 17.02.16, державний виконавець мав право на ухвалення рішення про стягнення виконавчого збору.

05.10.16 набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» у редакції від 02.06.16 №1404-VIII. Відповідно до цього Закону, питання стягнення виконавчого збору регулюються по іншому. По-перше, його розмір обраховується не від суми, що підлягає стягненню (ст.28 Закону №606-XIV), а від суми що фактично стягнута (ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII) за виконавчим документом. По-друге, зазначене рішення приймається державним виконавцем не на початку виконавчого провадження, а під час вирішення питання про закінчення виконавчого провадження (ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII).

Суд виходить з того, що питання про стягнення виконавчого збору було вже вирішено державним виконавцем ще 17.02.16 за правилами Закону №606-XIV.

Тому, 15.11.16 у державного виконавця не було підстав для перегляду власного рішення про стягнення виконавчого збору з боржника за новими правилами встановленими Законом №1404-VIII.

Закон №1404-VIII не передбачає втрату чинності всіх раніше винесених державними виконавцями постанов про стягнення виконавчого збору, які не виконані до 05.10.16.

За таких обставин, постанову про стягнення виконавчого збору від 17.02.16 необхідно розглядати як звичайний виконавчий документ, який передбачений п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

Зазначений вид виконавчого документа передбачений ст.3 Закону, вимоги ст.4 щодо необхідних реквізитів виконавчого документу також дотримано.

З приводу строків предявлення виконавчих документів до виконання, то відповідно до ч.1 ст.12 Закону, виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.3 ст.12 Закону строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі предявлення виконавчого документа до виконання.

Зазначена постанова протягом 17.02.16-15.11.16 перебувала у виконавчому провадженні №47289201, тобто була фактично предявлена до виконання, що переревало строки предявлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, 3-х місячний строк предявлення постанови про стягнення виконавчого збору від 17.02.16, відповідно до правил ч.5 ст.12 Закону, розпочався 16.11.16, наступного дня після закінчення виконавчого провадження №47289201.

Станом на 28.12.16 строк предявлення виконавчого документу до виконання не сплинув.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про правомірність дій відповідача під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору від 17.02.16.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 31.01.17

Суддя В.В. Біоносенко