Справа № 2а-5767/10/2570
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-5767/10/2570

Справа № 2а-5767/10/2570

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2011 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Маруфенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Пожспецмаш» до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Платник скористався своїм правом на податковий кредит в періоді фактичного отримання податкових накладних, які складені відповідно до вимог норм цього Закону. Позивач вважає, що податковий кредит за травень-червень 2010 року сформовано на підставі належним чином оформлених податкових накладних № 9 від 12.05.2010 року та № 10 від 20.05.2010 року без порушення порядку віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, без завищення податкового кредиту за відповідні періоди та у відповідності до норм чинного законодавства. А зменшення суми податкового кредиту контролюючим органом в сумі 335696,11 грн. та 884 397,12 грн. є неправомірним. Тому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами проведених Прилуцькою ОДПІ позапланових виїзних перевірок ТОВ «Завод «Пожспецмаш».

В судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Протокольною ухвалою суду від 09.12.2010 року задоволено клопотання старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської області про вступ представника прокуратури до участі у справі для представництва інтересів держави на стороні відповідача. Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дії Прилуцької ОДПІ щодо винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є правомірними, а податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Прилуцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Завод «Пожспецмаш» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2010 року, яка виникла за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за травень 2010 року, за результатами якої складено акт від 20.09.2010 року № 913/23-36264544 (а.с. 17-32).

В акті перевірки від 20.09.2010 року встановлено порушення пункту 1.7 статті 1, підпункту 7.2.3 пункту 7.3, підпункту 7.2.4 пункту 7.2, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97, пункт 2, пункт 4 Порядку заповнення накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165, в результаті чого ТОВ «Завод «Пожспецмаш» завищено від’ємне значення різниці між сумою податкових зобов’язань та податкового кредиту з ПДВ за червень 2010 року на загальну суму 851499,00 грн. та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень 2010 року на 368644,23 грн.

Також працівниками Прилуцької ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Завод «Пожспецмаш» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2010 року, яка виникла за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за червень 2010 року, за результатами якої складено акт від 19.10.2010 року № 1028/23-36264544 (а.с. 81-87).

В акті перевірки від 19.10.2010 року встановлено порушення підпункту 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого ТОВ «Завод «Пожспецмаш» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за липень 2010 року на суму 378197,00 грн. та занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 397128,69 грн.

На думку представників відповідача ТОВ «Завод «Пожспецмаш» в порушення порядку віднесення сум ПДВ до податкового кредиту завищило податковий кредит за травень 2010 року в сумі 335696,11 грн., оскільки на момент написання акту перевірки ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект», який мав взаємовідносини з позивачем, за травень 2010 року звітність по податку на додану вартість не надав, тому податкові зобов’язання по ПДВ за травень 2010 року ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» не нараховані та не відображені у декларації з ПДВ. Суд вважає, що така позиція Прилуцької ОДПІ є помилковою виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.05.2010 року між ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект», як продавцем, та ТОВ «Завод «Пожспецмаш», як покупцем, укладено договір поставки № 12/05 на поставку товару, визначеного специфікацією. 12.05.2010 року, на виконання взятих на себе зобов’язань за договором поставки № 12/05, ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» була проведена поставка товару. Отримання ТОВ «Завод «Пожспецмаш» податкової накладної № 9 від 12.05.2010 року на суму ПДВ 335696,11 грн. дало підприємству право на включення зазначеної суми ПДВ до податкового кредиту за травень 2010 року. (т. 1 а.с.55, 116, 117, 118, 119, 120, 121).

19.05.2010 року між ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект», як продавцем, та ТОВ «Завод «Пожспецмаш», як покупцем, укладено договір поставки № 19/05-КП на поставку товару, визначеного специфікацією № 1. 20.05.2010 року, на виконання взятих на себе зобов’язань за договором поставки № 19/05-КП від 19.05.2010 року, ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» була проведена поставка товару. Отримання у червні 2010 року ТОВ «Завод «Пожспецмаш» податкової накладної № 10 від 20.05.2010 року на суму ПДВ 884397,12 грн. дало підприємству право на включення зазначеної суми ПДВ до податкового кредиту за червень 2010 року, що підтверджується реєстром отриманих та виданих податкових накладних № 1 за червень 2010 року (т. 1 а.с. 56, 71-73, 122-124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133).

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість», що діяв на момент здійснення правовідносин, податковий кредит, в залежності від якого визначається сума бюджетного відшкодування, визначається, як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

При цьому, нормами Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства.

Згідно з підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Всі суми податку на додану вартість, сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які було надано на перевірку. Кожна податкова накладна відповідає вимога підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та відображає зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені.

Відповідно до підпункту 7.2.4. пункту 7.2 Закону України «Про податок на додану вартість» право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Позивачем суми ПДВ були включені до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому були отримані податкові накладні, оскільки включення таких даних позивачем без наявності податкових накладних було б безпідставним відповідно до положень підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»

Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Сукупний аналіз вищезазначених норм Закону про ПДВ свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

Згідно підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Крім того, згідно із підпунктом 4.4.1 пункту 4.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Правова позиція Прилуцької ОДПІ взагалі робить неможливим одержання позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість, правильність та повнота сплати якого відповідачем не заперечуються. Таким чином, порушується баланс інтересів держави та платників податків у відносинах зі сплати та нарахування податку на додану вартість, оскільки у разі необґрунтованого зменшення платнику податків податкового кредиту з податку на додану вартість у держави виникають безпідставно одержані доходи за рахунок суб’єкта підприємницької діяльності, що не відповідає смислу та меті Закону України «Про податок на додану вартість».

Також необхідно зазначити, що ТОВ «Завод «Пожспецмаш» та ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» зареєстровані як платники податку на додану вартість в податковому органі і кожному з них присвоєно індивідуальний податковий номер (а.с. 106, 107, 108, 109).

Одночасно з цим представником позивача надано листи ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» від 26.11.2010 року № 03/1 та від 30.12.2010 року № 11/12 про те, що вказане підприємство направило податкову декларацію з ПДВ за травень 2010 року поштою з описом вкладення, оскільки працівником ДПІ у Печерському районі м. Києва було відмовлено в прийнятті податкової звітності нарочно. У вересні 2010 року ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» на вимогу ДПІ у Печерському районі м. Києва було надано копії документів, які підтверджували взаємовідносини з ТОВ «Завод «Пожспецмаш» та факт включення до податкового зобов’язання сум ПДВ згідно податкової накладної № 9 від 12.05.2010 року. Також в листах вказується на те, що податковий орган не надсилав листів про невизнання звітних документів за травень 2010 року, а тому податкова декларація вважається поданою в момент її вручення пошті, тобто 17.06.2010 року (т. 1 а.с. 136-1144, т. 2 а.с.70).

За таких обставин суд приходить до висновку, що податкові накладні № 9 від 12.05.2010 року на суму ПДВ 335696,11 грн. та № 10 від 20.05.2010 року на суму ПДВ 884397,12 грн., складені ТОВ «Торговий Дім Укрпромкомплект» в момент виникнення його податкових зобов’язань, дають позивачу право на включення 335696,11 грн. ПДВ до податкового кредиту підприємства за травень 2010 року та 884397,12 грн. ПДВ – за червень 2010 року.

Згідно із підпунктом 7.7.1. пункту 7.7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду;

залишок від'ємного значення, за яким не проведено розрахунків з постачальниками відображається в податковій декларації з податку на додану вартість окремим рядком для визначення суми податку, яка може підлягати відшкодуванню в частині сплачених сум податку в наступних звітних періодах;

залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування відображається у декларації з податку на додану вартість окремим рядком та включається до складу податкового кредиту починаючи з першого звітного періоду 2011 року.

Сформувавши податкове зобов'язання за травень 2010 року у розмірі 105 624,00 грн. та сформувавши податковий кредит за травень 2010 року у розмірі 1242 009,00 грн. ТОВ «Завод «Пожспецмаш» відповідно до положень пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» була визначена сума, що являє собою різницю між сумою податкового зобов'язання за травень 2010 року та сумою податкового кредиту за травень 2010 року у розмірі - 1 136 385,00 грн. На підставі положень пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» зазначена сума, була зарахована до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, тобто червня 2010 року.

Судом встановлено, що позивачем у травні 2010 року сплачено постачальникам товарів (послуг) суму податку на додану вартість у розмірі 892176,58 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 243-250, т. 2 а.с. 1-26).

Отже, з суми, заявленої позивачем до бюджетного відшкодування у червні 2010 року в розмірі 1136385,00 грн., відповідно до пп. «а» пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» до відшкодування підлягає частина заявленої суми в розмірі 892176,58 грн., оскільки саме така сума податкового кредиту була фактично сплачена ТОВ «Завод «Пожспецмаш» у травні 2010 року постачальникам товарів (послуг). А інша частина суми заявленої до бюджетного відшкодування в червні 2010 року в сумі 244208,42 грн. підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Сформувавши податкове зобов'язання за червень 2010 року у розмірі 153182,00 грн. та сформувавши податковий кредит за червень 2010 року у розмірі 1004631,00 грн. ТОВ «Завод «Пожспецмаш» відповідно до положень пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» була визначена сума, що являє собою різницю між сумою податкового зобов'язання за червень 2010 року та сумою податкового кредиту за червень 2010 року у розмірі - 851 449,00 грн.

Позивачем у червні 2010 року сплачено постачальникам товарів (послуг) суму податку на додану вартість у розмірі 116766,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень та ВМД, які містяться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 53-64).

Сформувавши податкове зобов'язання за липень 2010 року у розмірі 698738,00 грн. та сформувавши податковий кредит за липень 2010 року у розмірі 225486,00 грн. ТОВ «Завод «Пожспецмаш» відповідно до положень пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» була визначена сума, що являє собою різницю між сумою податкового зобов'язання за липень 2010 року та сумою податкового кредиту за липень 2010 року у розмірі – 473252,00 грн. відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» зазначена сума підлягала сплаті (перерахуванню) до бюджету, та враховуючи ту обставину, що сума різниці між сумою податкового зобов’язання за червень 2010 року та сумою податкового кредиту за червень 2010 року становила 851 449,00 грн. ТОВ «Завод «Пожспецмаш» було прийнято рішення про зарахування частини належної йому суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ за липень 2010 року. І внаслідок зазначеного зарахування суму різниці між від’ємним значенням червня 2010 року та позитивним значенням липня 2010 року у розмірі 378197,00 грн. заявлено до бюджетного відшкодування.

Отже, з суми, заявленої позивачем до бюджетного відшкодування у липні 2010 року в розмірі 378197,00 грн., відповідно до пп. «а» пп. 7.7.1 п. 7.1. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» до відшкодування підлягає частина заявленої суми в розмірі 116766,00 грн., оскільки саме така сума податкового кредиту була фактично сплачена ТОВ «Завод «Пожспецмаш» у червні 2010 року постачальникам товарів (послуг). А інша частина суми заявленої до бюджетного відшкодування в липні 2010 року в сумі 261431,00 грн. підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Завод «Пожспецмаш» вірно визначено від’ємні значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за відповідні податкові періоди та правомірно заявлено суми бюджетного відшкодування (т. 1 а.с. 57-70, 74-80, т. 2 а.с. 121-122).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб’єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень.

Суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті Прилуцькою ОДПІ не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, якщо мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Завод «Пожспецмаш» до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування «Завод «Пожспецмаш» 03 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ткаченко О.Є.