Справа № 201/6199/16-а(2-а/201/898/2016)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2017 рокусправа № 201/6199/16-а(2-а/201/898/2016)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року по справі № 201/6199/16-а (2-а/201/898/2016) за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Центральне обєднане УПФУ в м. Дніпропетровську (Центральне обєднане УПФУ в м. Дніпрі) (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати дії відповідача по нарахуванню та виплаті пенсії з 01.01.2016 року не в повному обсязі передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними, такими, що порушують його конституційні права, права учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії; зобовязати відповідача здійснити перерахунок державної основної та додаткової щомісячних пенсій, у відповідності зі статтями 50, 64, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку розміру основної пенсії менше 8-ми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії з розрахунку розміру 75% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2016 року і довічно з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік та забезпечити виплату цих коштів.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Центральне обєднане УПФУ в м. Дніпропетровську (Центральне обєднане УПФУ в м. Дніпрі) подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що раніше призначені пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинні виплачуватись у розмірах, встановлених профільною нормою постанови Кабінету Міністрів України, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210. Особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України разом як і умови та порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що розмір основної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоровю повинен визначатись з урахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд першої інстанції вказував, що на час виникнення спірних правовідносин, статтею 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було передбачено виплату пенсії у розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» не містить обмежень щодо застосування ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, пенсійний фонд повинен був у період з 01 січня 2016 року і довічно проводити виплати пенсії в розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) та є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення серія А № 049412 та довідкою ДНА-01 № 355311. Перебуває на обліку в Центральному обєднаному УПФУ в м. Дніпропетровську та отримує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст.50 цього ж Закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 22.03.2016 року звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, просив надати пояснення щодо дії Закону України № 1622 від 31.07.2014 року, щодо виплати належних пенсій та дії обмежень щодо виплати належних пенсій у часі.

Листом від 31.03.2016 року № К-83 УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська повідомило ОСОБА_1, що його пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчислена у відповідності з Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Статтями 49, 50, ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Особам, віднесеним до категорії 1, призначається основана державна та щомісячна додаткова пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Підпунктами 9 та 13 пункту 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», змінено норми, щодо пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, дозволено порядок та виплату таких пенсій встановлювати Кабінету Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, встановлено розмір мінімальної пенсії по інвалідності в залежності від групи інвалідності та статусу, а також встановлені розміри додаткової пенсії до прожиткового мінімуму в залежності від групи інвалідності та категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012 року Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Колегія суддів зазначає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Так, згідно п.п. 11 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, мінімальний розмір пенсії становить: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: I групи інвалідності - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; II групи інвалідності - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; III групи інвалідності - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму. Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; інвалідам II групи - 379,6 гривні; інвалідам III групи - 284,7 гривні.

Таким чином, станом на 01.01.2016 року, дата з якої позивач просить суд зобовязати здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій, розмір пенсій для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначається постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено та надано дозвіл для встановлення розміру пенсій Кабінету Міністрів України.

Отже, на протязі 2016 року основна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю Центральним обєднаним УПФУ в м. Дніпропетровську правомірно виплачувалась позивачу в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, яка є чинною.

Центральним обєднаним УПФУ в м. Дніпропетровську було сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року по справі № 201/6199/16-а (2-а/201/898/2016) скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до статей 211 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий