Справа № 2а-1351/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1351/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Соломко І.І.,
за участю секретаря Галенка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

19.03.2010 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними в частині не включення його до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги та зобов`язання включити до вказаного наказу. Свої вимоги мотивує тим, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та 03.12.2008 року у відповідності до вимог Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України» подав рапорт з проханням виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань. Однак, всупереч Наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260 командиром військової частини НОМЕР_1 в наказ про виплату матеріальної допомоги ОСОБА_1 включено не було, що позбавило його права на отримання даного виду грошового забезпечення. Зазначені дії відповідача вважає неправомірними.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заперечення на позов, в яких зазначив, що згідно ст. 15 Закону України «Про Збройні Сили України», фінансування Збройних сил України здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Розмір матеріальної допомоги встановлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи із наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. На 2008 рік кошторисні призначення відповідача на виплату матеріальної допомоги передбачені не були, а тому включення ОСОБА_1 до наказу командира частини про виплату йому матеріальної допомоги призвело б до порушення чинного законодавства.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 , старший прапорщик військової служби, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2010 року № 1210 та не заперечується відповідачем.
Відповідно п. 33.1 33.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 р. N 260 (наказ застосовується з 01.01.2008 року) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за N 638/15329 (далі Інструкція) встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
ОСОБА_1 у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції 25.09.2008 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 подав рапорт з проханням виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань, що підтверджується рапортом позивача, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.5,7).
За таких обставин суд вважає, що дії відповідача в частині не включення ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги, є неправомірними.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 необхідно задовольнити, оскільки вони є законними та обґрунтованими, дії військової частини необхідно визнати неправомірними, та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 до наказу командиру військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст., 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.
Визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не включення ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги.
Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Соломко І.І.