Справа № 802/2227/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 лютого 2017 р. Справа № 802/2227/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до: приватного акціонерного товариства "Стрижавський кар'єр" про: зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Вінницькій області з адміністративним позовом до приватного акціонерного товариства "Стрижавський кар'єр" про зобов'язання відповідача допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до проведення планового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконання Плану заходів державного нагляду (контролю) додержання вимог природоохоронного законодавства позивачем видано наказ №105-П від 17.10.2016 року про проведення планової перевірки ПАТ "Стрижавський кар'єр". 17.10.2016 року відповідно до положень ч. 4 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на адресу відповідача направлено повідомлення №3703/03 про проведення планової перевірки.

В подальшому, 25.11.2016 року на підставі наказу №105-П від 17.10.2016 року було видано направлення №472 на проведення планової перевірки у термін з 28.11.2016 по 09.12.2016.

Однак, прибувши 09.12.2016 року за адресою Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка для здійснення перевірки ПАТ "Стрижавський кар'єр", державному інспектору відмовлено у проведенні заходу державного нагляду. Така відмова вмотивована тим, що за 2016 рік обсяг доходу ПАТ" Стрижавський кар'єр" становить менше 20 млн., а тому у відповідності до Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р., перевірка повинна проводить виключно з дозволу КМ України.

Позивач вважаючи, що відповідач без законних на те підстав не допустив посадових осіб до перевірки, звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просить зобов'язати ПАТ "Стрижавський кар'єр" допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до проведення планового заходу державного нагляду (контролю) додержання вимог природоохоронного законодавства.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, натомість подав до суду клопотання від 01.02.2017 року за вх. №2876, яким просить суд розгляд справи здійснювати без його участі, окремо зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. 01.02.2017 на адресу суду надійшло клопотання за підписом директора ПАТ" Стрижавський кар'єр" ОСОБА_1 за вх №2906 про розгляд справи без його участі. При цьому зазначив, що проти заявлених позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені в письмових запереченнях від 01.02.2017 вх.№2894.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, на виконання плану заходів по реалізації покладених на Держекоінспекцію завдань на 4-й квартал 2016 року, на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" позивачем видано наказ №105-п від 17.10.2016 року "Про проведення планової перевірки ПАТ "Стрижавський кар'єр" у період з 28.11.2016 року до 09.12.2016 року (ас. 7).

На виконання положень ч. 4 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на адресу ПАТ "Стрижавський кар'єр" було відправлено повідомлення від 17.10.2016 р. №3703/03 про проведення планової перевірки.

Відповідно до цього наказу Держекоінспекцією у Вінницькій області видано направлення №472 від 25.11.2016 року, яким державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області направлено на проведення у термін з 28.11.2016 року до 09.12.2016 року планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПАТ "Стрижавський кар'єр". (а.с. 8)

Однак, прибувши 09.12.2016 року з метою здійснення перевірки за адресою реєстрації ПАТ "Стрижавський кар'єр" державному інспектору було відмовлено у проведені заходу державного нагляду (контролю), про що останнім складено відповідний Акт №03-23 від 09.12.2016 року про відмову у проведенні планової перевірки.

В свою чергу, листом №180 від 09.12.2016 року за підписом директора ПАТ "Стрижавський кар'єр" ОСОБА_1 Держекоінспекцію було повідомлено про те, що за 2016 рік обсяг доходу ПАТ "Стрижавський кар'єр" становить менше 20 млн.грн, а тому у відповідності до Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р., перевірка повинна проводить виключно з дозволу КМ України.

Враховуючи вище зазначене, позивач не погоджується із діями відповідача та звернувся до суду із адміністративним позовом про зобов'язання ПАТ" Стрижавський кар'єр" допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до проведення планового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства та надати необхідні документи.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.3 ст. 6 КАС України передбачено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Вказана норма кореспондується з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України, якими передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

За приписами положень частини четвертої статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Зазначений перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими він може звернутись до суду, є вичерпним та не передбачає звернення останнього з позовом про зобов'язання допустити посадових осіб до перевірки.

Крім того, згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Так, згідно з пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011, основним завданням Державної екологічної інспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами. Відповідно до пункту 6 цього Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Поряд із цим, Наказом Державної екологічної інспекції України №136 віл 12.12.2011 року затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області.

Згідно з п. 1 Положення Державна екологічна інспекція у Вінницькій області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Основними завданнями Державної екологічної інспекції у Вінницькій області є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах Вінницької області (п. 3 Положення).

Пунктом 6.17 Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області передбачається, що Державна екологічна інспекція відповідно до покладених на неї завдань має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Однак, ані Положенням, ані жодним іншим нормативно-правовим актом не передбачено право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки.

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на передбачене Положенням право Держекоінспекції виступати позивачем та відповідачем у судах, позаяк останнє свідчить лише про наявність у нього адміністративної процесуальної дієздатності, яка належить йому як юридичній особі. Натомість саме право звернення до суду як суб'єкта владних повноважень обмежено колом його повноважень та може мати місце лише на їх виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на звернення до суду з такими вимогами, оскільки згідно з п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень звертається до адміністративного суду на виконання покладених на нього повноважень у випадках, що передбачено Законом, а не на захист своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічні за змістом висновки відображені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 року № К/800/21203/15 (справа №819/3021/13-а).

При цьому судом враховано, що Держекоінспекція у своїй діяльності керується вимогами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статтею 11 якого встановлений обов'язок відповідача допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю). Проте, положення цього Закону не наділяють позивача повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом, в разі не дотримання підконтрольним суб'єктом даного обов'язку.

Відтак враховуючи, що частиною четвертою статті 50 КАС України встановлено вичерпний перелік, коли юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, а позивач, відповідно до свого Положення та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", не наділений повноваженнями щодо звернення до суду у випадку не допуску для проведення перевірки, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: