Справа № 425/27/17
Суддя: Романовський Є. О.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 Провадження №2-а/425/20/17

Справа №425/27/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Романовського Є.О.,

за участю секретаря Вада Ю.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рубіжне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжне рядового поліції Голоти І.В. про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги мотивує тим, що 29.11.2016 року відповідачем було складено постанову серії АР № 153903 внаслідок того, що він на думку відповідача, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., однак зазначена постанова не відповідає обставинам справи з наступних підстав.

29.11.2016 року о 17-50 год. відповідач зупинив його на вул. Менделєєва, 20 в

м. Рубіжному та звинуватив у порушенні п.8.4в Правил дорожнього руху, а у 19-00 год., на тому ж місті, склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, тим самим, порушив ч. 3 ст. 258 КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення повинна розглядається відповідно до ст. 276 КУпАП за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8, де розташовано Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному. Своїми діями відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП (будь - якої підготовки до розгляду справи не було; не було повідомлено, якою саме посадовою особою розглядається справа та у відношенні кого; не були розглянуті клопотання, дослідженні докази, заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи), чим порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП.

У зв'язку з незаконними діями відповідача, позивач відмовився від підпису, звернувся до суду, просив поновити йому строк для звернення до суду та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 29.11.2016 року серії АР №153903 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.01.2017 року ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду з позовом до Інспектора взводу № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжне рядового поліції Голоти І.В. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та пояснив що дорожній знак 3.21 «Виїзд транспортних засобів заборонено» не відповідає п. 8.2-1 ПДР України, п. 4.1.3 ДСТУ «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», та п. п. 10.2, 10.2.1 ДСТУ «Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила використання», оскільки його не видно ані в світлий, а ні в темний час доби на відстані менш 100 метрів за напрямком руху.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі та заперечень на позов до суду не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями від 24.01.2017 року та від 26.01.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Позивач проти розгляду справи без участі відповідача, не заперечував. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши й оцінивши представлені письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2016 року інспектором взводу № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядовим поліції Голотою І.В. було винесено постанову відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 29.11.2016 року о 17.50 год. в м. Рубіжне по вул. Менделєєва, 41, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1, не виконав вимогу знаку 3.21 «Виїзд транспортних засобів заборонено», чим порушив п.п. 8.4.в Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штраф у розмірі 255 грн. (а.с.8).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно п. 8.1, 8.2 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Відповідно до п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи - заборонні знаки; запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно Розділу 33 «Дорожні знаки. Заборонні знаки» Правил дорожнього руху дорожній знак 3.21 є «В'їзд заборонено».

В зоні дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено» забороняється в'їзд усіх транспортних засобів, зокрема, з метою запобігання зустрічного руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом. Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним (п. 3 Розділу 33 Правил дорожнього руху.)

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частинами 4 та 5 зазначеної статті суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 16.01.2017 року було роз'яснено відповідачу про його обов'язок подати до суду до 23.01.2017 року всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови, у разі заперечень проти позову (відеозаписи з персонального мобільного відео реєстратора та з камер поліцейського екіпажу, що використовувалися під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення) (а.с. 12).

Однак відповідачем не було виконано цю ухвалу та до справи не надано необхідних доказів.

Копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява та пам'ятка про права та обов'язки були направлені відповідачу та отримані останнім 24.01.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням у справі, також 23.01.2017 року направлено відповідачу повістку про виклик до суду на 30.01.2017 року на 14-30 год., яка була отримана 26.01.2017 року (а.с. 24-27).

Разом з цим, відповідач заперечень проти позову не надав, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України наявність порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірності винесення оскаржуваної постанови не довів, доказів, які витребувані судом до суду не надав, інших належних та допустимих доказів у справі, які свідчать про вчинення правопорушення позивачем також не надав.

Тому, враховуючи відсутність у справі жодного належного та допустимого доказу вчинення адміністративного правопорушення позивачем, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що дії відповідача з складання оскаржуваної постанови від 29.11.2016 року АР № 153903 є протиправними та вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 94, 100, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжне рядового поліції Голоти І.В. про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2016 року серії АР № 153903 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Є.О. Романовський