Справа № 826/26617/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Бєлової Л.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національного банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національного банку України, де третя особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «КБ «Надра», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасного рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «КБ «Надра».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що саме Національний банк України, здійснюючи свої прямі обов'язки щодо контролю банківської системи, повинен вживати всіх заходів, аби попередити можливість банку стати проблемним чи неплатоспроможним. При цьому, на переконання позивача, Національним банком України не було виконано вказаних вимог законодавства, оскільки банк не зміг виконати взятих на себе зобов'язань, що, відповідно, призвело до його неплатоспроможності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання,вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази наїх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.08.2014 між ОСОБА_3 (далі - позивач, вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - банк, ПАТ «КБ «Надра») укладено договір договір строкового банківського вкладу в банківських металах «Золотий» №2005660, а також 20.8.2014 укладено договір строкового банківського вкладу в банківських металах «Золотий» №2006908 та договір строкового банківського вкладу в банківських металах «Золотий» №2006903.

Відповідно до п. 2.1. вказаних вище договорів строкового банківського вкладу ОСОБА_3 передала на вкладні рахунки наступні банківські метали:

- за договором від 20.08.2014 №2006908 - золото 999,9 проби загальною вагою 230,17 гр. або 7.40 тр. ун. золота;

- за договором від 20.08.2014 №2006903 - золото 999,9 проби загальною вагою 500,45 гр. (або 16.09 тр. ун. золота;

- за договором від 19.08.2014 №2005660 - золото 999,9 проби загальною вагою 505,12 гр. (або 16.24 тр. ун. золота.

Строк дії кожного з договорів вкладу складає 6 місяців від дати надходження вкладу на вкладний рахунок.

Вклад за договором №2005660 внесений вкладником в повному розмірі 19.08.2014, що також підтверджується квитанцією №б/н від 19.08.2014, з огляду на що строк дії договору №2005660 закінчився 19.02.2015.

В той же час вклади за договорами №2006908 та №2006903 внесені позивачем 20.08.2014 в повному розмірі, що підтверджується квитанціями від 20.08.2014 №6760 та №6222, а тому строк дії вказаних договорів закінчився 20.02.2015.

Пунктами 3.4.5 вказаних договорів передбачено повернення вкладу та нарахованих по ньому процентів шляхом перерахування коштів на поточний рахунок №1501/80727250 у банківських металах в останній день строку дії вкладу.

За таких обставин станом на 20.02.2015 за договорами №2006908, №2006903, а також станом на 19.02.2015 за договором №2005660 настав строк повернення вкладів за умовами зазначених договорів.

Разом з тим, з огляду на прийняття 06.02.2015 Правлінням Національного банку України постанови №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», вклади позивачу повернуто не було.

Вважаючи, що зазначені вище обставини сталися саме з вини Національного банку України, позивач звернулася за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративни позовом.

Відмовляючі в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено протиправної бездіяльності Національного банку України, на наявності якої наполягає позивач, звертаючись із цим позовом до суду, а відтак, позовні вимоги є необґрунтованими, та задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону України «Про Національний банк України» (далі - Закон №679-XIV) Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №679-XIV відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.

При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі (ч. 2 ст. 6 Закону №679-XIV).

Національний банк у межах своїх повноважень сприяє стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті (ч. 3 ст. 6 Закону №679-XIV).

Положеннями ст. 7 Закону №679-XIV передбачено, що Національний банк виконує такі функції:

1) відповідно до розроблених Радою Національного банку України Основних засад грошово-кредитної політики визначає та проводить грошово-кредитну політику;

2) монопольно здійснює емісію національної валюти України та організує готівковий грошовий обіг;

3) виступає кредитором останньої інстанції для банків і організує систему рефінансування;

4) встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна;

5) організовує створення та методологічно забезпечує систему грошово-кредитної і банківської статистичної інформації та статистики платіжного балансу;

6) регулює діяльність платіжних систем та систем розрахунків в Україні, визначає порядок і форми платежів, у тому числі між банками;

7) визначає напрями розвитку сучасних електронних банківських технологій, створює та забезпечує безперервне, надійне та ефективне функціонування, розвиток створених ним платіжних та облікових систем, контролює створення платіжних інструментів, систем автоматизації банківської діяльності та засобів захисту банківської інформації;

8) здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі;

9) здійснює погодження статутів банків і змін до них, ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законом випадках, веде Державний реєстр банків, Реєстр аудиторських фірм, які мають право на проведення аудиторських перевірок банків;

10) веде офіційний реєстр ідентифікаційних номерів емітентів платіжних карток внутрішньодержавних платіжних систем;

12) складає платіжний баланс, здійснює його аналіз та прогнозування;

13) представляє інтереси України в центральних банках інших держав, міжнародних банках та інших кредитних установах, де співробітництво здійснюється на рівні центральних банків;

14) здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний контроль за банками та іншими фінансовими установами, які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій;

15) забезпечує накопичення та зберігання золотовалютних резервів та здійснення операцій з ними та банківськими металами;

16) аналізує стан грошово-кредитних, фінансових, цінових та валютних відносин;

17) організує інкасацію та перевезення банкнот і монет та інших цінностей, видає ліцензії на право інкасації та перевезення банкнот і монет та інших цінностей;

18) реалізує державну політику з питань захисту державних секретів у системі Національного банку;

19) бере участь у підготовці кадрів для банківської системи України;

20) визначає особливості функціонування банківської системи України в разі введення воєнного стану чи особливого періоду, здійснює мобілізаційну підготовку системи Національного банку;

21) вносить у встановленому порядку пропозиції щодо законодавчого врегулювання питань, спрямованих на виконання функцій Національного банку України;

22) здійснює методологічне забезпечення з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю;

22-1) здійснює відповідно до компетенції повноваження у сфері депозитарного обліку;

22-2) забезпечує облік і зберігання переданих йому цінних паперів та інших коштовностей, що конфісковані (заарештовані) на користь держави та/або таких, які визнані безхазяйними, для чого може відкривати рахунки в цінних паперах у депозитарних установах;

23) здійснює інші функції у фінансово-кредитній сфері в межах своєї компетенції, визначеної законом;;

25) визначає порядок здійснення в Україні маршрутизації, клірингу та взаєморозрахунків між учасниками платіжної системи за операціями, які здійснені в межах України із застосуванням платіжних карток, емітованих банками-резидентами;

26) створює Засвідчувальний центр для забезпечення реєстрації, засвідчення чинності відкритих ключів та акредитації центрів сертифікації ключів, визначає порядок застосування електронного підпису, у тому числі електронного цифрового підпису в банківській системі України та суб'єктами переказу коштів;

27) видає ліцензії небанківським фінансовим установам, які мають намір стати учасниками платіжних систем, на переказ коштів без відкриття рахунків та відкликає їх відповідно до законодавства;

28) веде реєстр платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури;

29) здійснює нагляд (оверсайт) платіжних систем та систем розрахунків.

В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону №679-XIV головною метою банківського регулювання і нагляду є безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Так, Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. (ч. 3 ст. 55 Закону №679-XIV).

Положеннями ч. 1 ст. 58 Закону №679-XIV встановлено, що з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів і забезпечення фінансової надійності банків Національний банк відповідно до визначеного ним порядку встановлює для них обов'язкові економічні нормативи. Ці нормативи мають забезпечувати здійснення контролю за ризиками, пов'язаними з капіталом, ліквідністю, наданням кредитів, інвестиціями капіталу, а також за відсотковим та валютним ризиком.

Також, відповідно до ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» №2121-IIІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2121-IIІ) державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у таких формах:

I. Адміністративне регулювання: 1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності; 2) встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; 3) застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; 4) нагляд за діяльністю банків; 5) надання рекомендацій щодо діяльності банків.

II. Індикативне регулювання: 1) встановлення обов'язкових економічних нормативів; 2) визначення норм обов'язкових резервів для банків; 3) встановлення норм відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій; 4) визначення процентної політики; 5) рефінансування банків; 6) кореспондентських відносин; 7) управління золотовалютними резервами, включаючи валютні інтервенції; 8) операцій з цінними паперами на відкритому ринку; 9) імпорту та експорту капіталу.

Національний банк України для цілей банківського нагляду має право отримувати від державних органів та інших осіб інформацію, у тому числі конфіденційну, щодо фінансового/майнового стану засновників банку та осіб, що набувають або збільшують істотну участь у банку, їх ділової репутації, джерел походження коштів, що використовуватимуться для формування статутного капіталу банку (ч. 3 ст.67 Закону №2121-IIІ).

При здійсненні банківського нагляду Національний банк України має право вимагати від банків та їх керівників, банківських груп, учасників банківських груп усунення порушень банківського законодавства, виконання нормативно-правових актів Національного банку України для уникнення або подолання небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених таким банкам, або завдати шкоди належному веденню банківської діяльності. У разі якщо Національний банк України при здійсненні банківського нагляду дійшов висновку, що система управління ризиками банку є неефективною та/або неадекватною, банк зобов'язаний на вимогу Національного банку України невідкладно розробити та подати на погодження Національному банку України відповідний план заходів, спрямованих на усунення недоліків (ч. 5 ст.67 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону. Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок (ч. 6 ст.67 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду (ч. 9 ст.67 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України у межах безвиїзного нагляду має право письмово вимагати від банку копії документів, а також письмові пояснення з питань його діяльності (ч. 10 ст.67 Закону №2121-IIІ).

Банк зобов'язаний надавати на письмову вимогу Національного банку України відповідну інформацію та копії документів (ч. 11 ст.67 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України у разі розгляду питань щодо застосування заходів впливу до конкретного банку має право запрошувати для надання пояснень голову правління або голову ради цього банку (ч. 12 ст.67 Закону №2121-IIІ).

Нормою ж ч. 1 ст. 71 Закону №2121-IIІ передбачено, що Кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами.

Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 2 ст. 71 Закону №2121-IIІ).

Перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про проведення планової перевірки Національний банк України зобов'язаний повідомити банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку (ч. 3 ст. 71 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової перевірки банку при наявності обґрунтованих підстав. Таке рішення має бути підписане Головою Національного банку України або уповноваженою ним особою (ч. 6).

Уповноважені Національним банком України особи мають право одержувати від банку інформацію, документи та їх копії, письмові пояснення з питань діяльності банку, а також вилучати копії документів, що свідчать про порушення законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 7 ст. 71 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України має право залучати працівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі в інспекційних перевірках проблемного банку (ч. 10 ст. 71 Закону №2121-IIІ).

Перелік заходів впливу, які адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати НБУ у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, закріплено нормою ст. 73 Закону №2121-IIІ, до яких, серед іншого, віднесено: позбавлення генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій; віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Також, Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 №346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.09.2012 за №1590/21902 (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) (далі - Положення №1590/21902) визначено підстави і порядок запровадження Національним банком особливого режиму контролю за діяльністю банків і філій іноземних банків, застосування заходів впливу, фінансових санкцій за порушення банками, філіями іноземних банків та іншими особами, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку, здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, а також у разі застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі в банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи.

Так, у відповідності до п. 2.1 Положення №1590/21902 Національний банк застосовує до банків заходи впливу, передбачені статтею 73 Закону про банки.

Пунктом 2.5 Положення №1590/21902 встановлено, що Національний банк застосовує до інших осіб, які є об'єктом перевірки Національного банку відповідно до Закону про банки, заходи впливу, передбачені пунктами 1, 9, 10 частини першої статті 73 Закону про банки.

Згідно до п. 3.1 Положення №1590/21902 Національний банк застосовує заходи впливу за порушення банками, їх відокремленими підрозділами, філіями іноземних банків, банківськими групами, відповідальними особами банківських груп, іншими учасниками банківських груп чи іншими особами, які є об'єктом перевірки Національного банку згідно із Законом про банки (далі - банки), банківського законодавства або здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або в разі застосування іноземних санкцій на підставі результатів (матеріалів): інспекційних перевірок діяльності банків; перевірок банків з питань дотримання вимог законодавства з питань фінансового моніторингу (виїзна перевірка, безвиїзний нагляд з питань фінансового моніторингу); безвиїзного банківського нагляду за діяльністю банків; аналізу дотримання банками вимог банківського законодавства з використанням статистичної звітності, щомісячних і щоденних балансів тощо; перевірок діяльності банків аудиторськими фірмами, які мають право відповідно до законодавства України на проведення аудиторських перевірок банків; перевірок дотримання банками валютного законодавства; контролю за усуненням банками виявлених у їх діяльності порушень, відповідністю ділової репутації керівників банків вимогам законодавства України; пропозицій куратора банку; що містять інформацію, отриману від відповідних органів інших держав, міждержавних об'єднань або міжнародних організацій, органів державної влади України, та/або офіційно опубліковану (оприлюднену, у тому числі шляхом розміщення на їх офіційних веб-сайтах) ними інформацію про застосування іноземних санкцій.

Відповідно до п. 3.2 Положення №1590/21902 заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені. Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням: характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень; загального фінансового стану банку; розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників; інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) щодо порушення банками вимог, установлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI), результатів перевірки банків Фондом гарантування.

Згідно до п. 3.3 Положення №1590/21902 рішення про застосування заходу впливу до банку приймає Правління Національного банку, Комісія Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем (далі - Комісія Національного банку), Комісія з питань нагляду та регулювання діяльності банків при територіальному управлінні Національного банку (далі - Комісія Національного банку при територіальному управлінні) або уповноважена посадова особа Національного банку відповідно до цього Положення.

При цьому факт здійснення банком ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку (далі - ризикова діяльність), установлює Правління Національного банку або Комісія Національного банку.

Рішення Національного банку про застосування заходу впливу має містити зміст (назву) заходу впливу, що застосовується до банку, реквізити документа, у якому зафіксовані порушення та/або ризикова діяльність; опис порушення (із зазначенням норм законів України, нормативно-правових актів Національного банку, які порушено) / ризикової діяльності та/або вчинених дій (бездіяльності) банку, що призвели до порушення та/або до здійснення ризикової діяльності. Рішення Національного банку про застосування заходу впливу оформляється в установленому Національним банком порядку та є обов'язковим для виконання.

Відповідно ж до п. 3.4 Положення №1590/21902 Національний банк надсилає рішення про застосування заходу впливу банку згідно з установленими Національним банком вимогами щодо пересилання документів з грифом обмеження доступу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за винятком випадків, передбачених цим Положенням.

Національний банк інформує Фонд гарантування про застосовані до банку заходи впливу в порядку, визначеному договором про співпрацю між Фондом гарантування та Національним банком.

Згідно до п. 3.5 Положення №1590/21902 рішення Національного банку про застосування заходу впливу може бути оскаржене в судовому порядку. Оскарження не зупиняє виконання рішення.

Відповідно до ст. 75 Закону №2121-IIІ Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних за умови його відповідності хоча б одному з таких критеріїв:

1) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків: щоденного розміру регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України мінімального розміру регулятивного капіталу - п'ять і більше разів та/або значення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу нижче встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України нормативного значення цього нормативу - два і більше разів;

2) банк не виконав вимогу вкладника або іншого кредитора, строк якої настав п'ять і більше робочих днів тому, та/або встановлено факти невідображення в бухгалтерському обліку документів клієнтів банку, що не виконані банком у встановлений законодавством України строк;

3) системне порушення банком законодавства, що регулює питання запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму;

4) банк протягом звітного місяця допустив зменшення на 5 і більше відсотків значення хоча б одного з нормативів ліквідності нижче мінімальних нормативних значень, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України, що розраховуються: за щоденними розрахунками - п'ять і більше разів; щодекади - два і більше разів;

4-1) обсяг негативно класифікованих активів банку (крім санаційного) становить 40 відсотків і більше загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України;

5) систематичне незабезпечення ефективності функціонування та/або адекватності системи управління ризиками, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

При цьому Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок (ч. 4 ст. 75 Закону №2121-IIІ).

Проблемний банк у строк до 180 днів зобов'язаний привести свою діяльність у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 5 ст. 75 Закону №2121-IIІ) та у строк до семи днів повідомити Національний банк України про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, та на вимогу Національного банку України повідомляти його про хід виконання цих заходів (ч. 6 ст. 75 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних (ч. 7 ст. 75 Закону №2121-IIІ).

У відповідності до ст. 76 Закону №2121-IIІ Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі:

1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним;

2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України;

3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами;

4) одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку (ч. 1).

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ч. 2 ст. 76 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, здійснюється ліквідація, крім отримання звітності в установленому Національним банком України порядку (ч. 3 ст. 76 Закону №2121-IIІ).

Національний банк України поновлює банківський нагляд за банком у день отримання рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення повноважень куратора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з приведенням діяльності банку у відповідність із вимогами банківського законодавства України щодо дотримання нормативів капіталу та ліквідності (ч. 5 ст. 76 Закону №2121-IIІ).

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2010 - 2015 років відповідачем здійснено 2 інспекційні перевірки ПАТ «КБ «Надра».

Так, зокрема, остання планова перевірка ПАТ «КБ «Надра» проводилася станом на 01.07.2014 у термін з 14.07.2014 до 06.10.2014.

За результатами проведеної перевірки Національним банком зобов'язано ПАТ «КБ «Надра» (лист від 21.01.2015 №42-011/3589/БТ): розробити Програму капіталізації, яка передбачить вжиття заходів щодо збільшення його капіталу до обсягу, що дозволить сформувати у повному обсязі резерви під активні операції, відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку; у строк до 01.02.2015 збільшити статутний капітал; розглянути питання про вжиття заходів до посадових осіб, відповідальних за порушення ПАТ «КБ «Надра» вимог чинного законодавства, виявлених за результатами інспектування; розробити детальний план заходів щодо усунення виявлених порушень, виконання рекомендацій, наданих Національним банком за результатами інспектування та зниження ризиків, притаманних діяльності ПАТ «КБ «Надра».

При цьому, вимога Національного банку ПАТ «КБ «Надра» була виконана, однак експертний аналіз цих планів засвідчив продовження генерування ПАТ «КБ «Надра» збитків у майбутньому, а тому Національний банк не мав підстав вважати такі плани реальними до виконання та такими, що підтверджують життєздатність установи.

Крім того, можливість виконання планів капіталізації, за твердження представника НБУ, ставилася в залежність від реструктуризації раніше наданих Національним банком України кредитів на пільгових умовах на термін 10 років. Збільшення статутного капіталу ПАТ «КБ «Надра» у встановлені строки не відбулося.

У 2014 році ПАТ «КБ «Надра» працювало також у межах Оновленого Плану (програми) фінансового оздоровлення ПАТ «КБ «НАДРА» на період 2013-2017 років, затверджений протоколом Правлінням ПАТ «КБ «Надра» від 24.10.2013 №94/1 та протоколом Наглядової Ради ПАТ «КБ «Надра» від 29.10.2013 №б/н, та погоджений Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків (рішення від 30.10.2013 №836).

План фінансового оздоровлення був розроблений на період до 31.12.2016 та передбачав комплекс заходів ПАТ «КБ «Надра», спрямованих на поліпшення його фінансового стану, у тому числі основні прогнозні показники діяльності та економічні нормативи.

Крім того, з метою зниження ризиків у діяльності та захисту інтересів кредиторів та вкладників ПАТ «КБ «Надра», Національним банком, постановами Правління Національного банку від 31.03.2011 №84/БТ, від 21.03.2013 №100/БТ, від 28.03.2014 №175/БТ, від 01.04.2014 №185/БТ, від 17.04.2014 №222/БТ та від 07.08.2016 №469/БТ було встановлено ряд обмежень у діяльності ПАТ «КБ «Надра», а саме: здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсягах та за процентними ставками не вищими, ніж досягнуті на дату прийняття відповідної постанови; не допускати проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов'язаними особами; не здійснювати дострокового повернення коштів інсайдерам та пов'язаним особам тощо.

Також, Національний банк України здійснював контроль за дотриманням ПАТ «КБ «Надра» встановлених обмежень у діяльності в межах чинного законодавства. Такий контроль здійснювався на щомісячній основі з урахуванням даних статистичної звітності ПАТ «КБ «Надра» та інформації, отриманої від ПАТ «КБ «Надра».

Так, під час здійснення контролю за дотриманням ПАТ «КБ «Надра» встановлених обмежень у діяльності в межах чинного законодавства, були виявленні факти недотримання ПАТ «КБ «Надра» встановлених окремих обмежень та порушень у діяльності, за результатами яких Національним банком були застосовані до ПАТ «КБ «Надра» заходи впливу у вигляді застережень, накладання штрафів та адміністративних штрафів на посадових осіб відповідно до діючих у цей період нормативно-правових актів Національного банку України.

Колегія суддів враховує, що за результатами нагляду та контролю за діяльністю ПАТ «КБ «Надра» протягом 2012-2015 років за наслідками виявлення порушення банківського та валютного законодавства відносно ПАТ «КБ «Надра» було застосовано 54 заходи впливу, у тому числі накладено 8 адміністративних стягнень на керівників ПАТ «КБ «Надра» на підставі статті 166-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наслідком чого стало віднесення постановою Правління Національного банку від 07.08.2014 №469/БТ останнього до категорії проблемних. Крім того, вказаною постановою для здійснення контролю за стабілізацією діяльності ПАТ «КБ «Надра»та відновлення його фінансового стану було призначено куратора.

Рішення Національного банку щодо віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних було прийнято також за результатами банківського нагляду. Основною причиною застосування такого заходу впливу, як віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних, було неприведення його діяльності у відповідність до вимог законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку, після віднесення його до категорії проблемних.

В свою чергу, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І.О. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра2 запроваджено строком на три місяці з 06.02.2015 по 05.05.2015 включно.

В подальшому, з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Надра», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись ч.4 ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №85 від 23.047.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації до 05.06.2015 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

На підставі постанови Правління НБУ від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

На підставі вищеозначеного рішення Фонд з 12.06.2015 розпочав виплату коштів вкладникам даного банку.

Водночас рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 №616 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» на два роки по 04.06.2018 включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. строком на два роки по 04.06.2018 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2015 ОСОБА_3 звернулась з кредиторськими вимогами до ПАТ «КБ «Надра» в розмірі банківських металів за згаданими вище договорами.

Так, ОСОБА_3 включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у 7-му чергу в сумі 997884 грн. за вказаними договорами банківського вкладу (депозиту) в банківських металах.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача про допущення Національним банком України протиправної бездіяльності шляхом невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «КБ «Надра» не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, з огляду на що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 31 січня 2017 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Бєлова Л.В.

Мамчур Я.С