Справа № 804/6721/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 р. Справа № 804/6721/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді:ОСОБА_1,
секретаря судового засідання:ОСОБА_2,
представника позивача: представника позивача: представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу від 07.09.2016 № 365/4.4-3/162,-
10 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулося до Дніпропетровського окружного адмінстративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови від 07.09.2016 № 365/4.4-3/162 про накладення штрафу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної планової перевірки дотримання Публічним акціонерним товариством «Дніпроазот» (далі - ПАТ «Дніпроазот») вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідачем складений акт №365/4.4-3 від 19.08.2016. На підставі висновків означеного акта від 19.08.2016 №365/4.4-3 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на позивача накладений штраф у сумі 1450,00 грн. за порушення вимог ч.4 ст.115 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) та ст. 21 Закону України «Про відпустки», про що винесено постанову від 07.09.2016 №365/4.4-3/162.
Позивач із вказаною постановою категорично не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом, у звязку з тим, що ним не було допущено порушень прав працівників під час нарахування та виплати коштів за час відпусток та в день звільнення. Також, позивач зазначив, що всі нарахування та виплати проведені підприємством вчасно через банківську установу шляхом перерахування грошових коштів на рахунки працівників, однак з незалежних від позивача причин банківська установа перераховувала грошові кошти на рахунки працівників не в день їх звільнення, а на наступний день.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2016 року відкрито провадження по адміністративній справі №804/6721/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.11.2016.
Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Відповідач вказав, що під час проведеної перевірки Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області встановлені порушення вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині порядку виплати грошових коштів основної щорічної відпустки та проведення остаточного розрахунку при звільненні з працівниками ПАТ «Дніпроазот». За таких обставин, оскаржувана постанова від 07.09.2016 № 365/4.4-3/162 є правомірною, у звязку із чим у суду відсутні підстави для її скасування.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, з підстав викладених в письмових запереченнях та просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на підставі наказу від 18.07.2016 № 213-Пл та направлення на перевірку від 18.07.2016 № 11/2.4-Н у період з 01.08.2016 по 19.08.2016 проведено планову перевірку Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» (далі - ПАТ «Дніпроазот») з питань додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, результати якої оформлені актом № 365/4.4-3 від 19.08.2016.
На підставі означеного акта перевірки №365/4.4-3 від 19.08.2016 відповідачем винесено постанову від 07.09.2016 №365/4.4-3/162 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у сумі 1450,00 грн. Підставою для винесення означеної постанови стало порушення ПАТ «Дніпроазот» вимог ч.4 ст. 115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки», про що зазначено в тексті оскарженої постанови.
Надаючи оцінку правомірності винесення оскарженої постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.09.2016 №365/4.4-3/162, суд зазначає таке.
Як видно з тексту акта від 19.08.2016 № 365/4.4-3 перевіряючими встановлено, що заробітна плата працівникам ПАТ «Дніпроазот» за весь час щорічної відпустки виплачується в строки виплати заробітної плати, а не за три дні до початку відпустки, як встановлено нормами ч.4 ст.115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки».
Так, працівнику ОСОБА_6 було надано частину щорічної відпустки з 04.06.2016 по 13.06.2016 (наказ № 3786 від 20.05.2016) оплата за час відпустки проведена 22.06.2016; ОСОБА_7 було надано частину щорічної відпустки з 14.06.2016 по 29.06.2016 (наказ № 3814 від 24.05.2016 ) оплата за час відпустки проведена 22.06.2016 та 07.07.2016 (пропорційно); ОСОБА_8 було надано частину щорічної відпустки з 13.06.2016 по 27.06.2016 (наказ №3957 від 27.05.2016) оплата за час відпустки проведена 22.06.2016 та 07.07.2016 (пропорційно); ОСОБА_9 було надано щорічну відпустку з 04.07.2016 по 27.07.2016 (наказ №4380 від 14.06.2016) оплата за час відпустки проведена 22.07.2016 та 05.08.2016 (пропорційно).
Також, в ході перевірки було виявлено порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України, яке виразилося в тому, що при звільненні 20.07.2016 з роботи ОСОБА_10 остаточний розрахунок проведено не в день звільнення, а 21.07.2016 - тобто на наступний день після звільнення; при звільненні з роботи ОСОБА_11 13.07.2016 остаточний розрахунок проведено 14.07.2016; при звільненні 13.07.2016 р. ОСОБА_12 остаточний розрахунок проведено 14.07.2016.
Як імперативно встановлено вимогами ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Проте, докази, які наявні в матеріалах справи свідчать про те, що ПАТ «Дніпроазот» здійснювало оплату за час відпусток працівникам з порушенням вказаних строків у строки виплати заробітної плати, а не за три дні до початку відпустки, а саме:
-працівнику ОСОБА_6, якому надано відпустку з 04.06.2016, оплата відпустки здійснена лише 22.06.2016 , тобто із затриманням на 21 день;
- працівнику ОСОБА_7, якому надано відпустку з 14.06.2016, оплата відпустки здійснена лише 22.06.2016 , тобто із затримання на 11 днів;
- працівнику ОСОБА_8, якому надано відпустку з 13.06.2016, оплата відпустки здійснена лише 22.06.2016 та 07.07.2016 (відповідно), тобто із затриманням на 12 днів;
- працівнику ОСОБА_9, якому надано відпустку з 04.07.2016, оплата відпустки здійснена лише 22.07.2016 та 05.08.2016 (пропорційно), тобто із затриманням на 21 день.
В обгрунтування відсутності порушень з боку підприємства позивач зазначив, що ПАТ «Дніпроазот», діяло у відповідності до домовленостей між трудовим колективом та адміністрацією ПАТ «Дніпроазот», що зафіксовано у додатку №6 до Колективного договору на 2012-2017 роки, а саме: у п. 1.6 Положення про оплату праці працівників ПАТ «Дніпроазот», відповідно до якого заробітна плата працівникам підприємства виплачується двічі на місяць в наступному порядку: заробітна плата за першу половину місяця (аванс) в розмірі, який не може бути менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника, виплачується не пізніше 22 - го числа місяця, за який здійснюється виплата; частина заробітної плати, яка підлягає виплаті для остаточного розрахунку, виплачується не пізніше 7-го числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Проте, судом такі доводи позивача відхиляються, з огляду на те, що ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки» встановлено обов`язок, а не право підприємства здійснювати оплату за час відпустки в строк саме не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Окрім того, у відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.
Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до п.2.19 «Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті», затвердженої Постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.
Судом встановлено, що позивачем із запізненням на один день були подані платіжні доручення до банку на переказ коштів, що підлягали виплаті ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в день їх звільнення.
Доводи позивача про порушення процедури розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення не беруться судом до уваги, з огляду на таке.
Судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи на 07.09.2016 о 13:00 отримано позивачем 01.09.2016, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на копії повідомлення від 26.08.2016 №4168-14/04, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідачем своєчасно, у відповідності до вимог п.6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, було повідомлено про дату і час розгляду справи.
Відповідно до п. 7 означеного Порядку, справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обгрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що при винесенні оскарженої постанови від 07.09.2016 № 365/4.4-3/162 про накладення штрафу на ПАТ «Дніпроазот» уповноваженими посадовими особами, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Згідно статті 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення штрафу від 07.09.2016 № 365/4.4-3/162 відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2016 року.

Суддя ОСОБА_1