Справа № 334/7576/16-а
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.01.2017
Справа № 334/7576/16-а
Провадження № 2-а/334/150/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Днівпровському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя, в якому вказала, що з 21.08.2010 року їй була призначена пенсія за вислугою років як працівнику освіти, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Оскільки після призначення пенсії за вислугу років з 25.08.2010 р. вона почала працювати на посаді заступника директора НВП, тому виплата пенсії їй була призупинена.

07.09.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя з особистою заявою з питання перерахунку пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

28.10.2016 року позивачка звернулась до Відповідача з заявою, в якій просила провести відповідний перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Однак, листом від 09.11.2016 року №311/Ж-1, УПФУ в Дніпровському районі повідомило позивачці, що відсутні законні підстави для застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, оскільки в даному випадку проводиться перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення. Законних підстав для перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком немає.

ОСОБА_1 вважає, що їй повинно був бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто з 01.09.2016 року.

У судовому засіданні позивачка наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві доводила суду, що переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивачка, звертаючись із заявою про призначення пенсії, не просила призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки, вона не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати, який було враховано при призначенні пенсії за вислугою років.

Більш того, позивачка посилаючись на норми Закону доводила, що статтею 45 Закону встановлено, що перед переведенням пенсіонера з одно виду пенсії на іншій, пенсіонер повинен отримувати один із видів пенсії, проте їй виплата пенсії була припинена ще 25.08.2010 року.

Відповідачем цей факт визнається щодо того, що їй була призначена пенсія за вислугою років на підставі особистої заяви від 21.08.2010 року та на підставі того, що вона почала працювати, з 25.08.2010 р. виплата пенсії їй була призупинена.

ОСОБА_1 вважає, що безпідставним є винесення розпорядження відповідача, яким їй поновлено виплату пенсії за вислугою років, яке винесено на підставі того, що виплата пенсії за вислугу років на час роботи за спеціальністю припиняється, що зазначено у відповідно розпорядженні відповідача. Позивачкою така заява про поновлення їй виплати пенсії за вислугою років не подавалася, а 07.09.2016 року подано заяву до відповідача про призначення (перерахунок) пенсії в зв'язку з досягненням пенсійного віку, тому положення ч. З ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню, а звідси розрахунок пенсії за віком повинно було зробити згідно ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, на думку позивача відповідач зобов'язаний провести нарахування їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Позивачка просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні їй пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату їй пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком з 07.09.2016 року згідно ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, а також її витрати по сплаті судового збору.

Представник відповідача УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити в позивачу в задоволені позову на підставі доводів, викладених у запереченнях.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років з 21.08.2010 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти. При первинному призначенні, була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти при стажі 39 роки 10 місяців 11 днів (станом на 31.08.2016 року) та заробітку 2602,83 грн. за період з 01.07.2000р. по 31.08.2016 р., який розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік (1650,43 грн. * 1,57706 - коефіцієнт заробітку) у розмірі 1496,33 грн., з яких 1399,67 грн.- розмір пенсії за віком (2602,83 грн.*053775- коефіцієнт страхового стажу з урахуванням коефіцієнту 1,35) та 96,66 грн. доплата за понаднормативний стаж 9 років (1074*9%).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основною умовою призначення пенсії за вислугу років, є призначення її лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії. Згідно п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязковедержавне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи. 14.11.2006 року позивачці була призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоровя. Починаючи з 25.08.2010 року вона знову почала працювати заступником директора з НВР, тому виплата пенсії їй була призупинена.

07.09.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку, позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя з особистою заявою з питання перерахунку пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

При призначенні позивачці пенсії за віком відповідачем у справі був застосований показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії (за вислугою років). В зв'язку з тим, що позивачці була призначена попередньо пенсія за вислугою років, тобто пенсія призначена до 2010 року, то відповідачем при визначенні розміру пенсії за віком був взятий за основу та застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

07.09.2016 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про переведення її з одного виду пенсії за вислугу років, на інший вид пенсію за віком, у звязку із досягненням нею віку, встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне рахування». Зі змісту цієї заяви не вбачається, що позивачка просила призначити їй пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (до ходу), який враховувався підчас призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. На підставі цієї заяви відповідачем був здійснений перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком з вересня 2016 року, на теперішній час позивачка є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням та перебуває на обліку у відповідача.

Судом встановлено, що позивачці при переведенні з одного виду пенсії на інший, був врахований заробіток за періоди страхового стажу зазначеного в ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався підчас призначення попереднього виду пенсії. Отже, при переході на пенсію за віком, позивачці пенсія обчислювалась при страховому стажу роботи 39 роки 10 місяців 11 днів (станом на 31.08.2016 року) та заробітку 2602,83 грн. за період з 01.07.2000р. по 31.08.2016 р., який розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2009 рік (1650,43 грн. * 1,57706 - коефіцієнт заробітку) у розмірі 1496,33 грн., з яких 1399,67 грн. - розмір пенсії за віком (2602,83 грн.*053775- коефіцієнт страхового стажу з урахуванням коефіцієнту 1,35) та 96,66 грн. доплата за понаднормативний стаж 9 років (1074*9%).

Разом з тим, розпорядженням відповідача позивачці було поновлено виплату пенсії за вислугу років, незважаючи на те, що відповідної заяви про це ОСОБА_1 не подавала, і такий вид пенсії міг би поновитися з дня, що слідує за днем звільнення її з роботи, відповідно до п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Аналіз зазначеного правового припису вказує на те, що у випадку припинення пенсії за вислугу років, її поновлення можливе лише в разі звільнення з роботи. Оскільки позивачка ОСОБА_1 з роботи не звільнялася, у відповідача не було законних підстав для прийняття такого розпорядження щодо поновлення їй виплати пенсії за вислугу років, у звязку з чим дії відповідача в цій частині є протиправними та це розпорядження слід скасувати.

28.10.2016 року позивачка ОСОБА_1 з метою отримання перерахунку пенсії звернулась до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя з проведення їй перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та виплатити недоплачену пенсію з урахуванням виплачених сум за цей період. На цю заяву позивачка отримала відповідь від 09.11.2016р. № 311/Ж-1, відповідно якої їй було відмовлено в проведенні перерахунку.

Положеннями ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався підчас призначення(попереднього перерахунку)попереднього виду пенсії. Аналіз наведених норм свідчить, що лише за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст. і Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався підчас призначення(попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Але, судом встановлено, що позивачка не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньоїзаробітної плати, який враховувався підчас призначення попереднього виду пенсії, а тому у відповідача не було підстав застосовувати такий показник середньої заробітної плати.

Крім того, в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 цього Закону (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058, яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню. В даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Аналогічні правові позиції висловлені Вищим адміністративним судом України у постановах від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014р. у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014р. у справі К/800/1384/13. Таким чином, відповідач зобовязаний провести нарахування позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо вінзаперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що в процесі судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність своїх дій.

Згідно із ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст. 38, ч.3 ст. 42 і ч.5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що з заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 звернулася 28.10.2016 року, тому позов підлягає задоволенню, починаючи з 01.09.2016 року, саме з першого числа наступного місяця.

На підставі вищевикладеного, та керуючись статтями 2-15,17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99,104-107,110, 122-143,151-154,158,162,163,167,185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком з 01.09.2016 року згідно ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Добрєв М. В.