Справа № 310/4671/16-а(2-а/310/603/16)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" січня 2017 р. справа № 310/4671/16-а(2-а/310/603/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.08.2016 р. у справі №310/4671/16-а(2-а/310/603/16)

за позовом ОСОБА_1

до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії, обчисленої відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 85% з 01 квітня 2015 року;

- зобов'язати відповідача виплатити позивачу ту частину пенсії, яка була утримана при виплаті позивачу пенсії з 01 квітня 2015 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2640 гривень 66 копійок;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, сплаченого позивачем за подання даного позову у розмірі 551 гривні 20 копійок, а також, витрати на правову допомогу та витрати, що пов'язані з явкою до суду представника позивача.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.08.2016 р. позов в частині вимог за період з 01 квітня 2015 року по 07 січня 2016 року залишено без розгляду, в задоволенні позову в частині позову з 08 січня 2016 року позивачу відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Позивач, зокрема, зазначив, що йому призначено пенсію за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" з 18 серпня 2014 року відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р. та ухвали

Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. щодо роз'яснення вказаної постанови.

Після призначення наукової пенсії позивач звернувся до відповідача із вимогою провести виплату утриманих 15% з його пенсії з квітня 2015 року. У відповіді від 05 січня 2016 року відповідач відмовив у задоволенні заяви відповідача. Саме з цієї дати, на думку позивача, були порушені права і законні інтереси позивача.

Адміністративний позов позивач здав на пошту 05 липня 2016 року. Таким чином, відповідно до ч.9 ст.103 КАС України, строк звернення до суду не був пропущений.

Залишаючи частину позову без розгляду суд своєю постановою порушив ч.1 ст.100 та ч.2 ст.155 КАС України.

Відповідно до ч.28 ст.24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність (у редакції чинній у 2015 році) умовою виплати пенсії у розмірі 85% є робота особи на іншій роботі або посаді, ніж посада, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність". У такому випадку цей Закон не передбачає виплату пенсії у розмірі 85%.

Положення абз.2, 4 ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції чинній у 2015 році) не могли бути застосовані до позивача, оскільки з 18 серпня 2014 року пенсія позивачу призначена відповідно до ст.24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", а не відповідно до ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Для врегулювання питань пенсійного забезпечення позивача відповідач не може застосовувати Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки з 18 серпня 2014 року пенсія позивачу призначена за іншим Законом - Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність". Відповідно, підстави для виплати позивачу пенсії у розмірі 85% можуть бути передбачені тільки Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Відповідно до ч.18 ст.37 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" (який набрав чинності з 16.01.2016р.), пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказане обчислення пенсії відбувається згідно порядку, встановленого статтями 25, 27, 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у яких немає посилання на виплату пенсій у розмірі 85% від призначеного.

Таким чином, згідно ч.18 ст.37 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", щодо позивача можуть застосовуватися лише статті 25, 27, 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд першої інстанції не врахував того, що розмір пенсії позивача був обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ще у серпні 2011 року, під час призначення пенсії позивачу за вказаним Законом.

Стаття 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній з січня 2016 року), на яку послався суд першої інстанції та яка передбачає виплату пенсії у 2016 році у розмірі 85%, не може застосовуватися до позивача, оскільки на це немає прямого посилання у ч.18 ст.37 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" - Закону, за яким позивачу призначена пенсія з 18.08.2014р. і, відповідно, яким регулюються усі питання пенсійного забезпечення позивача.

Частиною 18 статті 37 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" чітко встановлено, що умовою виплати пенсії у розмірі 85% є робота особи на іншій роботі або посаді, ніж посада, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Крім того, даним Законом (набрав чинності з 16.01.2016р.) передбачено можливість виплати пенсії у розмірі 85% тільки з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно.

З огляду на викладене, пенсія позивачу повинна виплачуватися у повному обсязі. Відповідач доказів правомірності своїх дій не надав, тому у суду, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, не було підстав відмовляти позивачу у задоволенні позову.

Суд першої інстанції не врахував того, що незаконними діями відповідача щодо виплати зменшеного розміру пенсії, позивачу було завдано моральної шкоди, підстави та обґрунтування розміру позивач докладно вказав у своєму позові.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в Бердянському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області і з 18.08.2014 року отримує пенсію відповідно до ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Крім того, позивач продовжує працювати на посаді доцента у Бердянському державному педагогічному університеті.

Відповідач у 2016 році здійснював нарахування та виплату позивачу пенсії в розмірі 85 відсотків призначеного розміру.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про залишення позову в частині вимог за період з 01 квітня 2015 року по 07 січня 2016 року без розгляду та відмову в іншій частині позовних вимог, оскільки:

- позов в частині вимог з 01 квітня 2015 року по 07 січня 2016 року було подано з пропуском строку звернення до суду, встановленого, ч.2 ст. 99 КАС України. Закони України, на які посилається позивач є загальнодоступними, пенсійні виплати - щомісячними. Підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними суд першої інстанції не встановив;

- відповідач у 2016 році правомірно нараховував пенсію позивачу в розмірі 85% призначеного розміру відповідно до положень Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначив, що про порушення свого права на отримання пенсії дізнався 05.01.2016 року.

Позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" з 18 серпня 2014 року на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. З гідно виписки з рахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" пенсію в розмірі 2770,77 грн. перераховано на рахунок позивача 24.11.2015 року та 25.12.2015 року. З позовом до суду першої інстанції позивач звернувся у липні 2016 року та просив задовольнити позовні вимоги з 01 квітня 2015 року. Поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач не навів.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог позивача за 2015 рік без розгляду.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що суд першої інстанції відповідно до ч.2 ст.155 КАС України не залишив позовні вимоги позивач без розгляду окремою ухвалою, проте, на думку колегії судів, це процесуальне порушення не призвело до неправильного вирішення питання по справі та порушення права позивача на оскарження судового рішення.

Згідно ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991р. N1977-XII, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015р. N 911-VIII, пенсія, призначена особі після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах (крім випадків, передбачених першим та другим реченнями цієї частини) пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до ч.18 ст.37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 року N848-VIII, який набрав чинності з 16.01.2016 року, пенсія, призначена особі після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II групи, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року до 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II групи, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах (крім випадків, передбачених першим та другим реченнями цієї частини) пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Дія цієї статті поширюється також на пенсіонерів із числа наукових працівників, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом (ч.9 ст.37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" N 848-VIII від 26.11.2015 року).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" 06.12.2016р. N1774-VIII ч.18 ст.37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 року N848-VIII викладено у новій редакції, а саме: "… Пенсія, призначена особам відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах (крім випадків, передбачених першим та другим реченнями цієї частини) пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються у розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється ...".

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. N 1058-IV, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015р. №911-VIII, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року:

- особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач займає посаду, що дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 26.11.2015 року N848-VIII.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій позивача з нарахування пенсії позивачу у розмірі 85 відсотків призначеного розміру з січня 2016 року, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.08.2016 р. у справі №310/4671/16-а(2-а/310/603/16) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко