Справа № 2а-5718/10/2570
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 р. № 2а-5718/10/2570
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., при секретарі Крук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
дорегіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області
провизнання дій незаконними та скасування рішення
за участю представників сторін:
від позивача від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 26.11.2010 року ОСОБА_3, довіреність № 564/9/32-134 від 07.09.2010 року ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2010 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової адміністрації України в Чернігівській області, в якому позивач просить визнати дії відповідача по проведенню позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 згідно направлення № 177 від 11.10.2010 року незаконними; визнати рішення про застосування фінансових санкцій № 250622/26/32/185 від 27.10.2010 року до ФОП ОСОБА_1 незаконним та скасувати його та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що відповідач ліцензії на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами не видавав, а тому не мав права на накладення штрафу, крім того, особисто позивач ніякої реалізації вказаного відповідачем товару не здійснював, а, як зазначає, придбав для власних потреб в іншому місці, про що надав відповідачу підтверджуючі накладні, а також те, що ОСОБА_4А,, яка нібито здійснювала продаж продуктів і знаходилася в якості продавця з позивачем в жодних правовідносинах не перебуває і ніколи не перебувала.

В судовому засіданні замінено неналежного відповідача державну податкову адміністрацію України в Чернігівській області на належного регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила, що під час проведення перевірки продавцем було надано свідоцтво про сплату єдиного податку, акт перевірки підписаний продавцем без зауважень та як свідчать документи, продавець ОСОБА_4 допустила перевіряючих та не перешкоджала у проведенні перевірки.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 22.12.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 27.12.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 25.02.2003 року.

11.10.2010 року співробітниками регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області на підставі направлення № 177 від 11.10.2010 року проведена позапланова виїзна перевірка магазину за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька,64, який належить ФОП ОСОБА_1

Даною перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії та зберігання алкогольних напоїв у місці, не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору, про що складено акт перевірки № 166/32/НОМЕР_1 від 11.10.2010 року.

На підставі даної перевірки винесено рішення від 27.10.2010 року № 250622/26/32/185 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій сумі 26500 грн. за зберігання алкогольних напоїв у місці, не внесеному до Єдиного реєстру місць зберігання та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору.

Судом встановлено, що на підставі направлення № 177 від 11.10.2010 року регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області проведено позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює виробництво та обіг алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до п.9 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду. Позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року», органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 р. тимчасово припинити проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів) та планових заходів державного архітектурно-будівельного нагляду (контролю); установити обмеження щодо проведення позапланових перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок, що проводяться за зверненнями фізичних і юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства або за поданням суб'єктом господарювання до відповідного органу письмової заяви про проведення перевірки за його бажанням; видавати суб'єктові господарювання припис про усунення протягом 30 діб виявлених порушень, підготовлений на підставі акта про проведення перевірки, якщо інший строк не передбачено законом; приймати рішення про застосування до суб'єктів господарювання фінансових і адміністративних санкцій лише у разі невиконання ними протягом 30 діб від дня одержання приписів про усунення виявлених порушень (крім порушень, що неможливо усунути); не застосовувати санкції за порушення, які усунуті на виконання припису.

Таким чином, вказаними положеннями законодавства визначений вичерпний перелік підстав для проведення позапланових перевірок.

Судом встановлено з матеріалів справи, що жодної з вказаних підстав проведення перевірки відповідачем не зазначено, у звязку з чим суд дійшов висновку про безпідставність проведення позапланової перевірки позивача.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення ст.7 вищевказаного Закону відповідачем в наказі № 216-о від 11.10.2010 року не вказано найменування субєкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет такої перевірки.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів надання позивачу копій направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог чинного законодавства, та відповідно ознайомлення позивача з підставами проведення перевірки, чим, на думку суду, в цій частині порушено вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Твердження представника відповідача про те, що повідомлення про проведення перевірки було вручено продавцю ОСОБА_4 судом до уваги не приймається, оскільки відповідачем не надано підтверджуючих документів, з яких би вбачалось, що ОСОБА_4 перебуває у трудових або інших правових відносинах з позивачем.

Проаналізувавши вищевказані правові норми та надані позивачем докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість та неврахування відповідачем всіх обставин при проведенні перевірки, і як наслідок про безпідставність та неправомірність винесеного рішення про застосування фінансових санкцій.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За таких обстави, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області про визнання дії відповідача по проведенню позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 згідно направлення № 177 від 11.10.2010 року незаконними; визнання рішення про застосування фінансових санкцій № 250622/26/32/185 від 27.10.2010 року до ФОП ОСОБА_1 незаконним та скасувати його та стягнення з відповідача понесені судові витрати підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати дії відповідача по проведенню позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно направлення № 177 від 11.10.2010 року незаконними.

3. Визнати рішення про застосування фінансових санкцій № 250622/26/32/185 від 27.10.2010 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 незаконним та скасувати його.

4. Стягнути з Державного бюджету України 3,40 грн. судових витрат.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

< Текст >

Суддя підпис ОСОБА_5