Справа № 2а-5845/10/2570
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5845/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2010 р.

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Григорєвій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу № 2а-5845/10/2570

за позовом Відділу культури і туризму Носівської районної державної адміністрації

до Державної податкової інспекції у Носівському районі Чернігівської області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.07.2010 № /0, -

В С Т А Н О В И В :

23.11.2010 позивач (далі - Відділ культури і туризму) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Носівському районні Чернігівської області (далі - ДПІ у Носівському районі) про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.07.2010 № /0, яким були донараховані податкові зобовязання по податку з доходів фізичних осіб за основним платежем у сумі 39 261,01 грн. та за штрафними санкціями 78 522,02 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що документи, на основі яких здійснювалась перевірка ДПІ у Носівському районі, а саме: розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі за 2007, 2008, 2009, 2010 роки, банківські платіжні відомості за 2007, 2008, 2009, 2010 роки, є підробленими і фігурують у кримінальній справі № 65/516, порушеній Носівською районною прокуратурою 28.05.2010 за фактами заволодіння службовими особами відділу культури і туризму Носівської райдержадміністрації бюджетними грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України. На даний час справа перебуває у стадії судового розгляду.

Також обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що існує факт невідповідності сум, встановлених перевіркою ДПІ у Носівському районі та перевіркою КРВ у Носівському районі. На думку позивача підтвердженням недостовірності даних в первинних документах є невідповідність даних цих же розрахунково-платіжних відомостей з даними, відображеними у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків і сум отриманого із них податку (форма звітності 1-ДФ).

Наголосивши на тому, що спірне рішення прийнято на підставі підроблених первинних бухгалтерських документах, позивач прийшов до висновку про те, що правових підстав винесення спірного рішення не існує, оскільки результати перевірки, зробленої на підставі підроблених документів не можуть бути об'єктивними, а тому податкове повідомлення-рішення від 02.07.2010 № /0 підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові, та додали, що не донарахована сума прибуткового податку є вкраденою і підлягає поверненню посадовими особами, які привласнили кошти.

Представники відповідача проти позову заперечили та просили у задоволенні позову відмовити, пояснивши, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

На думку відповідача, при проведенні перевірки використані бухгалтерські документи, форма документів та всі реквізити відповідають необхідним вимогам законодавства, заповнені та підписані уповноваженими особами. Внесення службовими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей або включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, не може встановлювати факту недостовірності цих документів. Тому враховуючи викладене, представники відповідача наголосили на тому, що факти порушення податкового законодавства при нарахуванні та утриманні податку з доходів фізичних осіб Відділом культури і туризму, виявлені податковим органом в порядку здійснення своєї компетенції та зафіксовані в акті перевірки - є належним доказом, а тому рішення про донарахування податку з доходів фізичних осіб та застосування штрафних (фінансових) санкцій є законним та обґрунтованим.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відділ культури і туризму як юридичну особу зареєстровано 12.04.2001, внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України із ідентифікаційним кодом юридичної особи - 02231815 і взято на облік до ДПІ у Носівському районі як платник податків 12.04.2001.

В порядку п. 1 ст. 11 та ч. 13 ст. 11-1 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» на підставі направлення від 04.06.2010 № 66 виданих ДПІ у Носівському районі, згідно наказу від 04.06.2010 № 67 в.о. начальника ДПІ у Носівському районі та постанови про призначення документальної ревізії слідчого прокуратури Носівського району від 01.06.2010 завідувачем сектору документальних перевірок відділу оподаткування фізичних осіб інспектором податкової служби І рангу ОСОБА_2, головним державним податковим ревізором-інспектором сектору документальних перевірок відділу оподаткування фізичних осіб, інспектором податкової служби І рангу ОСОБА_3 проведена виїзна документальна перевірка з питань правильності обчислення та повноти внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2007 по 30.04.2010. (а. с. 10,11). Перевірка проводилась з 04.06.2010 по 18.06.2010.

В ході проведення перевірки встановлено, що позивачем за період з 2007 - 2010 роки порушено вимоги п.п. 6.3.2. п. 6.3. ст. 6, п.п. 6.5.1 п. 6.5 ст. 6, п.п 7.1 ст. 7, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.п. 17.1. ст. 17, п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону України від 22.05.2003 № 889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі Закон № 889-ІV) в результаті чого встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 39 261,01 грн., а саме:

- розмір податку з доходів фізичних осіб із сум виплачених фізичним особам доходів за 2007-2009 роки та січень-квітень 2010 року не відповідає розміру податку 15 відсотків з суми доходу чим порушено вимоги п 7.1 ст. 7, пп. 8.1.1 ст. 8, п. 17.1 ст. 17, пп. 20.3.2 ст. 20 Закону № 889-ІV. В порушення вищезазначеного при нарахуванні та утриманні податку з доходів фізичних осіб встановлено заниження суми податку з доходів фізичних осіб у розмірі 16 175,93 грн.

- при нарахуванні та утриманні податку з доходів фізичних осіб надавалася податкова соціальна пільга працівникам підприємства у місяці коли розмір нарахованого доходу перевищував граничний розмір суми встановленої законодавством, який дає право на отримання соціальної пільги, чим порушено п.п. 6.5.1 п. 6.5 ст. 6 Закону № 889-ІV. В результаті чого встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 558,96 грн. по семи особових рахунках.

- при нарахуванні та утриманні податку з доходів фізичних осіб надавалася податкова соціальна пільга в місяць звільнення по трьох особових рахунках, чим порушено пп. 6.3.2 п. 6.3 ст. 6 Закону № 889-ІV, у звязку із чим встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 90,00 грн.

- у розрахунково - платіжних відомостях за січень - грудень 2009 року сума податку з доходів становить 150 768,82 грн., за даними перевірки зазначеного податку по відомості сума податку становить 164 445,03 грн., за січень - квітень 2010 року сума податку з доходів становить 61 416,66 грн., за даними перевірки зазначеного податку по відомості сума податку становить 69 935,45 грн. Фактично встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 22 436,12 грн., а саме за 2009 рік 13 917,33 грн. та за 2010 рік 8 518,79 грн., (по двісті п'ятдесяти одному особовому рахунку), чим порушено п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону № 889-ІV.

За результатами перевірки ДПІ у Носівському районі складено Акт від 18.06.2010 № 191/17-021/02231815 «Про результати виїзної документальної перевірки з питань правильності обчислення та своєчасності (повноти) внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб Відділом культури і туризму, за період з 01.01.2007 по 30.04.2010 в розділі «Висновок» вказано наступні порушення:

- п.п. 6.3.2. п. 6.3. ст. 6, п.п. 6.5.1 п. 6.5 ст. 6, п.п. 7.1 ст. 7, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.п. 17.1 ст. 17, п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону України від 22.05.2003 № 889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб» в результаті чого встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 39 261,01 грн. (а. с. 6-9).

На підставі вищезазначеного висновку було прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.07.2010 № /0, яким визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб за основним платежем у сумі 39 261,01 грн. та за штрафними санкціями 78 522,02 грн. (а. с. 12).

Зазначене податкове повідомленням-рішенням було оскаржене в апеляційному порядку до Державної податкової адміністрації України, рішенням якої від 14.10.2010 № 10661/6/25-0315 скаргу Відділу культури і туризму було залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 02.07.2010 № /0 - без змін. (а. с. 18-20).

Суд враховує, що 28.05.2010 прокурором Носівського району старшим радником юстиції винесено постанову про порушення кримінальної справи за фактом привласнення бюджетних коштів службовими особами Відділу культури і туризму шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. 24.06.2010 згідно постанови про зміну кваліфікації дій та порушення кримінальної справи було перекваліфіковано склад злочину на ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України (а. с. 13,14). Відповідно до інформації зазначеної в листі Носівського районного суду Чернігівської області від 08.12.2010, який знаходиться в матеріалах справи, 15.10.2010 постановою Носівського районного суду кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 по ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 по ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України повернута на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства. 20.10.2010 на вказану постанову надійшло апеляційне подання прокурора, 25.10.2010 вказана справа направлена для розгляду апеляційному суду Чернігівської області, розгляд апеляції призначено на 09.12.2010. З чого вбачається, що на даний час кримінальна справа знаходиться на стадії розслідування, первинні документи невизнані підробленими, а вина обвинувачених не доведена.

В силу ст. 62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 1 ст. 72 КАС України).

З огляду на викладене, у звязку з відсутністю вироку по кримінальній справі, суд прийшов до висновку, що позивач помилково вважає, що наявність кримінальної справи доводить вину службових осіб та підроблення ними первинних бухгалтерських документів.

Отже, досліджуючи підстави донарахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету на суму 39 261,01 грн., суд враховує, що законодавчим актом, який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності є Закон України від 16.07.1999 № 996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), преамбулою якого встановлено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України. Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ст. 3 Закону). Саме поняття первинного документа встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Суд приймає до уваги пояснення представників відповідача про те, що при проведенні перевірки використані бухгалтерські документи, де форма документів та всі реквізити відповідають необхідним вимогам законодавства. Суд враховує також, що вказані документи заповнені та підписані уповноваженими особами. Внесення службовими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей або включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, не може встановлювати факту недостовірності цих документів без доведення такого в судовому порядку. Факт достовірності документів підтверджується записом на сторінці 7 Акту перевірки, де зазначено «підтверджуємо», що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткових (інших) документів, що свідчать про діяльність субєкта господарювання за період, що перевіряється, немає. Даний запис скріплено підписами керівника Відділу культури і туризму ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7

Враховуючи, що встановлені факти порушення податкового законодавства при нарахуванні та утриманні податку з доходів фізичних осіб Відділом культури і туризму виявлені податковим органом в порядку здійснення своєї компетенції, Акт перевірки є належним доказом, де зафіксовано встановлені порушення, тому податкове повідомлення-рішення про донарахування податку з доходів фізичних осіб за порушення норм Закону України від 22.05.2003 № 889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб» та застосування штрафних (фінансових) санкцій у порядку пп. 17.1.9. ст. 17 Закону України від 21.12.2000 № 2181 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є законним та обґрунтованим.

Слід зауважити, що під час перевірки посадовими особами Відділу культури і туризму ОСОБА_7 та ОСОБА_4 надано письмові пояснення, згідно яких виявлені в ході перевірки порушення визнаються в повному обсязі. Жодних заперечень, усних чи письмових, не надходило (а. с. 38,39).

Щодо посилань позивача на невідповідності сум, встановлених перевіркою ДПІ у Носівському районі та перевіркою КРВ у Носівському районі, суд прийшов до висновку, що слідчим по справі на вирішення спеціалістів ставились різні по суті питання.

В силу ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. А оскільки в судовому засіданні відповідач довів правомірність своїх дій на яких ґрунтуються його заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та непідтвердженими належними та допустимими доказами і тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О.Житняк