Справа № 804/8463/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2017 р. Справа № 804/8463/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Шпота Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1,
до відповідача Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області ,
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 345-13 від 25.07.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення № 345-13 від 25.07.2016 року є протиправним. Позивач зазначив, що легковий автомобіль марки LEXUS моделі ES 350 , рік випусу - 2013 згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Вартість автомобіля, який належить позивачу розрахована на офіційному сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку( Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) , відповідно до якої вартість автомобіля ОСОБА_1 складає 584 148,24 грн.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував. Відповідач посилався на те, що зважаючи на приписи Закону України від 28.12.2014р. №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" та статті 267 Податкового кодексу України, позивач зобов'язаний сплачувати транспортний податок з 2015 року. Зазначив, що транспортний податок введено в дію Законом України від 28.12.2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01 січня 2015 року.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LEXUS, моделі ES350, тип седан-В, рік випуску -2013, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
09.09.2016 року ОСОБА_1 отримав від Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровсьа податкове повідомлення-рішення від 25.07.2016 року № 345-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок за 2016 рік.
Не погоджуючись із зазначеним повідомленням -рішенням ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Головного управління ДФС Дніпропетровської області, на яку було отримано Рішення про залишення скарги без розгляду № 7405/10/04-36-10-01-09 від 14.11.2016 року
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України ( далі - ПК України), до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Отже, безпосереднє встановлення місцевих податків, а відтак і транспортного податку, віднесено Податковим кодексом України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.
Відповідно до п.12.4 ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів, зокрема, належать встановлення ставок місцевих податків та зборів у межах ставок, визначених цим кодексом.
Законом України від 28.12.2014 № 71 - VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» передбачено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в тому числі в частині транспортного податку).
Відповідно до підпункту 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Згідно з підпунктом 267.2.2 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Як вбачається з матеріалів справи, на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України позивачем зроблено розрахунок вартості автомобіля марки LEXUS, моделі ES350, тип седан-В, рік випуску -2013, який належить ОСОБА_1, відповідно до якого вартість автомобіля складає 584 148,24 грн., роздрукована інформація долучена до матеріалів справи.
Суд звертає увагу, що представником відповідача не надано до суду доказів вартості автомобіля марки LEXUS, моделі ES350, тип седан-В, рік випуску -2013, який належить ОСОБА_1
Згідно з п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до пп. 267.6.5 267.6.5. у разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт.
Отже, з урахуванням вищенаведених норм, транспортний засіб, який належить позивачу не є об'єктом оподаткування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про невідповідність нормам чинного податкового законодавства України оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № 345-13 від 25.07.2016 року, з огляду на що вказане податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 17.01.2017р.
У повному обсязі постанову складено 23.01.2017 р.
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № 345-13 від 25.07.2016 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Сидоренко