Справа № 610/4071/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р.Справа № 610/4071/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 21.12.2016р. по справі № 610/4071/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі по тексту - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області, відповідач), в якому просив суд :

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області від 28.11.2016 року в проведенні перерахунку пенсії позивача за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 листопада 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 21.12.2016 року по справі № 610/4071/16-а адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області від 28 листопада 2016 року в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1) пенсії за віком з підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 листопада 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 21.12.2016 року по справі № 610/4071/16-а та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що пенсія позивачеві виплачується у відповідності до чинного пенсійного законодавства, з урахуванням обмежень, встановлених п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з достроквим виходим ОСОБА_1 на пенсію. Враховуючи викладене, вважає, що УПФУ в Балаклійському районі Харківської області у спірних відносинах діяло на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не порушило прав позивача. Крім того, стверджує, що ОСОБА_1 із заявами про перерахунок пенсії до відповідача не зверталась, будь-яких рішень щодо неї УПФУ в Балаклійському районі Харківської області не приймало, а отже, публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем відсутній.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області та отримує пенсію за віком з 10.12.2014 року довічно, що підтверджується довідкою від 28.11.2016 року № 176092 (а.с. 7).

Розмір пенсії, яку отримує позиач, є меншим за мінімальний розмір пенсії та прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність.

15.11.2016 р. позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій з посиланням на ч. 3 ст. 46 Конституції України просила здійснити перерахунок пенсії до розміру не нижчого від прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з 15 листопада 2016 року (а.с. 19).

Листом № 7850/06-01 від 28.11.2016 року УПФУ у Балаклійському районі Харківської області позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, з підстав відповідності розміру останньої пенсійному законодавству (а.с. 5-6).

Як вбачається зі змісту даного листа, пенсію позивачці призначено з 10.12.2014 року достроково, згідно з п.7-2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсію позивача розраховано, виходячи з таких показників: загальний трудовий стаж - 30 р. 01 міс. 10 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,12600. Середньомісячний розмір заробітної плати для обчислення пенсії за період з 01.06.1990 року по 31.05.1995 року та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року - 342,34 грн. (376,38 х 0,90957); коефіцієнт заробітної плати - 0,90957. Розмір пенсії з 10.12.2014 року складав : перша складова : 168,00 грн. - розмір пенсії з обмеженням; друга складова : 165,67 - розмір пенсії за віком, 615,33 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (949,00-165,67-168,00); - 117,15 грн. - зменшення за достроковий вихід на пенсію на 15% ((165,67 + 615,33) х 15%); 831,85 грн. - загальний розмір пенсії за віком по 2-х складових (165,67 + 615,33 грн.); 117,15 грн. - державна адресна допомога, 949,00 грн. - розмір пенсії до виплати.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що з 01.09.2015 року та з 01.05.2016 року проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». З 01.09.2015 року після масового перерахунку розмір пенсії складав : перша складова : 168,00 грн. - розмір пенсії з обмеженням; - 25,20 - розмір зменшення по ст.27 (168,00 х 15%); друга складова : 165,67 грн. - розмір пенсії за віком; 740,33 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (1074,00 грн.); - 135,90 грн. - зменшення за достроковий вихід на пенсію 15%; 912,90 грн. - загальний розмір пенсії по 2-х складових, 36,10 грн. - державна адресна допомога, 949,00 грн. - розмір пенсії до виплати. З 01.05.2016 року після масового перерахунку розмір пенсії складає : перша складова : 168,00 грн. - розмір пенсії з обмеженням; - 25,20 грн. - розмір зменшення по ст.27 (168,00 х 15%); друга складова : 165,67 грн. - розмір пенсії за віком; 796,33 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (1130,00 грн.); - 144,30 грн. - зменшення за достроковий вихід на пенсію 15%; 960,50 грн. - загальний розмір пенсії за віком по 2-х складових до виплати.

У зв'язку з незадоволенням відповідачем її вимог та виплатою пенсії в раніше визначеному розмірі, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 15.11.2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в силу ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідач повинен виплачувати позивачці пенсію в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з положеннями п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсія позивачці, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, призначена з 10.12.2014 року. Розрахунок пенсії позивачки на 10.12.2014 року було здійснено при загальному трудовому стажі 30 років 01 місяць 10 днів.

Станом на дату звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилося 55 років.

Таким чином, на правовідносини з приводу виплату пенсії ОСОБА_1 поширюються положення п.7-2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а відтак, розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до статті 27 і з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 % за кожний повний або неповний місяць дострокового виходу на пенсію, що в підсумку складає 15% (за 30 повних та неповних місяців).

Як вбачається зі змісту листа УПФУ в Балаклійському районі Харківської області, до розміру пенсії позивача за період з 01.09.2015 року двічі застосовувалось зменшення за достроковий вихід на пенсію (з 01.09.2015 року - 25,20 грн. та 135,90 грн., з 01.05.2016 року - 25,20 грн., 144,30 грн.).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

З комплексного аналізу ст.27 та п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" випливає, що 15-відсоткове зменшення застосовується виключно до пенсії, яка обчислена за формулою, визначеною ст.27 цього Закону. Оскільки доплата до прожиткового мінімуму та державна адресна допомога не входять до цієї формули, не враховуються при обчисленні пенсії згідно зі ст.27 цього Закону, 15-відсоткове зменшення пенсії на них не поширюється.

При цьому, статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.09.2015 року по 30.04.2015 року складав 1074 грн., з 01.05.2016 року - 1130 грн., з 01.12.2016 року - 1208 грн., з 01.01.2017 року - 1247 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії за віком ОСОБА_1, з урахуванням доплати до прожиткового мінімуму, державної адресної допомоги, а також 15-відсоткового зменшення, розмір пенсії, який виплачувався позивачці, складав : з 10.12.2014 року - 949,00 грн., з 01.09.2015 року - 949,00 грн., з 01.05.2016 року - 960,50 грн., що становить менше від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України та ч.3 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка звернулась до суду з позовом на підставі ст. 46 Конституції України, яка гарантує, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пенсія позивачки у вищезазначених розмірах, з урахуванням доплати до прожиткового мінімуму є основним джерелом існування та є нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого відповідними Законами України.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові пленуму „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Проте, відповідач, відмовляючи в задоволенні вимог позивача про перерахунок пенсії, не звернув увагу на наявність порушень прав позивачки, які гарантовано їй ч. 3 ст. 46 Конституції України, внаслідок чого позивачка за захистом цих прав звернулась до адміністративного суду.

Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, рівень пенсії ОСОБА_1 не гарантує позивачці щомісячно рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому, відповідачем не було взято до уваги, що імперативною нормою, яка підлягає застосуванню до спірних відносин - статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності необхідного страхового стажу не може бути меншим, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що згідно зі ст.6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що пенсія позивачки з урахуванням 15% зменшення за достроковий вихід на пенсію не може становити менше, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що до 01.09.2015 року пенсія позивачці виплачувалась в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 949,00 грн., однак, з 01.09.2015 року, незважаючи на підвищення прожиткового мінімуму, стала виплачуватись у розмірі меншому, ніж це передбачено статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Пояснень з цього приводу відповідач ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надав.

Також колегія суддів звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 8 КАС України, яка зобов'язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18.07.06 р. по справі „Проніна проти України" констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити її спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявниця посилалась, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що її пенсія не повинна бути нижчою за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, правомірності своїх дій у спірних відносинах належним чином не довів.

Однак, вищезазначене не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про відсутність між ОСОБА_1 та Управлінням ПФУ в Балаклійському районі Харківської області публічно-правового спору, з посиланням на те, що позивачка до відповідача із заявою про перерахунок пенсії не зверталась, а рішення про відмову їй відповідачем не приймались, спростовуються матеріалами справи, які містять копію звернення ОСОБА_1 до відповідача та копію відповіді УПФУ в Балаклійському районі Харківської області від 28.11.2016 року (а.с.5, 19).

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, аналіз норми ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму. Всі необхідні документи для прийняття рішення про перерахунок пенсії позивача у відповідача були в наявності, у пенсійній справі, а тому твердження відповідача про відсутність у нього обов'язку проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

При відкритті провадження у справі за клопотанням відповідача сплату судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної статті (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VІІІ) розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення адміністративного суду встановлено на рівні 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання Управлінням Персійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області апеляційної скарги на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 21.12.2016 року по справі № 610/4071/16-а, становить 606 грн. 32 коп.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у зазначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в Балаклійському районі Харківської області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 21.12.2016р. по справі № 610/4071/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Соборна, 45) на користь Державного бюджету України (отримувач -УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк : ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 606 (шістсот шість) грн. 32 коп.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу приписів ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.