Справа № 607/13977/16-а
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 Справа №607/13977/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 179617 від 30.11.2016 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 30 листопада 2016 року інспектором роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП Щурко М.Б. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 179617, та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 30 листопада 2016 року о 17 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Коновальця в м. Тернополі, в якому у темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову серії АР № 179617 від 30 листопада 2016 року. Вважає, що його довіритель не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності у інспектора поліції не було, та суду повідомив, що ОСОБА_1 рухався своїм автомобілем по вул. Коновальця в м. Тернополі із ввімкненими фарами ближнього світла, зупинившись ним були виконані вимоги п.19.4 ПДР України, тобто вимкнені фари ближнього світла однак увімкнуті габаритні ліхтарі, даний факт ОСОБА_1 пояснював поліцейським, однак не зважаючи на його пояснення та доводи, інспектор без встановлення усіх обставин винесла постанову, якою на позивача наклала адміністративне стягнення.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, а саме: 30 листопада 2016 року о 17 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Коновальця в м. Тернополі, в якому у темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №179617, громадянин ОСОБА_1 30 листопада 2016 року о 17 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Коновальця в м. Тернополі, в якому у темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови АР №179617 від 30 листопада 2016 року, винесеної інспектором роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП Щурко М.Б., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п.19.1 «а» Правил Дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкненні фари ближнього (дальнього) світла.

Так, частиною 2 статтею 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.71 КАС України, відповідачем не представлено суду жодних достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором патрульної поліції у постанові обставин на спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього, а також не представлено доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Крім того, при винесенні постанови відповідачем не були дотримані вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП, а саме: не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставин, які пом'якшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об'єктивно досліджені та враховані обставини, які мають значення для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, наявні у справі докази, зокрема, постанова не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, в даному випадку до постанови не були долучені докази, на підтвердження викладених у ній обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача наявні ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № №179617 від 30.11.2016 р. - скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 122, 126, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №179617 від 30 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо