Справа № 806/2716/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Житомир справа № 806/2716/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5441,95 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 5441,95 грн. У обґрунтування позовних вимог Малинська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області зазначала, що станом на 22.09.2016 за відповідачем як платником єдиного податку з фізичних осіб рахується заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 5441,95 грн, з яких: основний платіж - 5271,95 грн, штрафна (фінансова) санкція - 170 грн. Відповідачу на суму узгодженого зобов'язання виставлено податкову вимогу від 29.08.2014. Кошти Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 у добровільному порядку сплачені не були, сума боргу збільшилась та, на думку позивача, підлягає стягненню в судовому порядку.

Суд розглядає справу в порядку скороченого провадження у відповідності до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець та як платник податків перебуває на податковому обліку в Малинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Відповідачем обрано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Третя група платників єдиного податку із встановленням відсоткової ставки єдиного податку в розмірі 5 % доходу.

Відповідно до пп.. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).

В сили приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно зі пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 293. 1 статті 293 Податкового кодексу України визначено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до пункту 296.3 статті 296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку третьої - шостої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

У пункті 295.3 статті 295 Податкового кодексу України закріплено, що платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої - шостої груп є календарний квартал (абз. 2 п. 294.1. ст. 294 Податкового кодексу України).

Судом установлено, що відповідач має заборгованість перед бюджетом зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у загальній сумі 5441,95 грн, з яких: основний платіж - 5271,95 грн, штрафна (фінансова) санкція - 170 грн.

Указана заборгованість виникла у зв'язку з несплатою відповідачем податкових зобов'язань, які були самостійно визначені нею у поданих до контролюючого органу податкових деклараціях платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя 2014 року від 06.08.14, в якій нараховано до сплати в бюджет 4620,70 грн, та за ІІІ квартали 2014 року від 10.11.14, відповідно до якої сума єдиного податку за звітний період становить 651,25 грн. А також внаслідок несплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні - рішенні від 28.04.2015 № .

Про зазначене свідчить довідка - розрахунок від 22.09.2016 № 5354, сформована Малинською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

Згідно зі підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання у загальній сумі 5441,95 грн вважається податковим боргом.

У відповідно до абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

29 серпня 2014 року позивачем сформовано і виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу № 284-25 на суму узгодженого податкового зобов'язання у розмірі 4620,70 грн. Вимога отримана відповідачем 10.09.2014, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно зі статтею 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

ОСОБА_1 суму боргу не оспорила, доказів оскарження вищезазначеного податкового повідомлення - рішення чи письмових заперечень проти позову не надіслала. Докази погашення заборгованості в сумі 5441,95 грн відповідачем у добровільному порядку в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене та на те, що наявність податкового боргу підтверджена матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

В силу приписів ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163, 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь державного бюджету в особі Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 5441,95 грн.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.Ю. Романченко