Справа № 807/796/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/796/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за зміненим позовом ОСОБА_1 до Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - відповідач 2), в якій просив:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 12.02.2016 року №41 в частині включення посади, яку обіймав ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестації.

2. Визнати протиправними дії Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо проведення атестації ОСОБА_1 08.06.2016 року без дотримання його прав, гарантованих ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яке оформлене протоколом від 08.06.2016 року та занесене в розділ ІV результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестованого листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 всі документально підтверджені витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог.

29 червня 2016 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету адміністративного позову, якою останній просить позовні вимоги розглядати в наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 12.02.2016 року №41 в частині включення посади, яку обіймав ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестації.

2. Визнати протиправними дії Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо проведення атестації ОСОБА_1 08.06.2016 року без дотримання його прав, гарантованих ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яке оформлене протоколом від 08.06.2016 року та занесене в розділ ІV результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестованого листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1

4. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 22.06.2016р. № 132 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

5. Поновити майора поліції ОСОБА_1, на посаді начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2016 року по день поновлення на посаді.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 всі документально підтверджені витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України до початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Позивач скористався наданим йому правом ч.1 ст.137 КАС України, та змінив предмет адміністративного позову.

14 грудня 2016 року до суду надійшла заява від позивача, в якій останній просить пункти 1 та 6 зміненої позовної заяви не розглядати. Одночасно позивач просить розгляд справи провести без його участі.

Таку заяву прийнято судом та розглянуто адміністративний позов по суті в новій редакції.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу № 39 о/с від 07 листопада 2015 року Головного управління Національної поліції в Житомирський області був прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з присвоєнням йому спеціального звання «майор поліції» .

22 червня 2016 року згідно наказу № 132 о/с начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за статтею 77 частиною 1 пунктом 5 Закону України «Про національну поліцію» через службову невідповідність. Підставою звільнення був висновок атестаційної комісії ГУНП в Житомирській області від 08 червня 2016 року. Позивач не погоджується з висновком атестаційної комісії та наказом про звільнення, вважає їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

Так згідно висновку прямого керівника ОСОБА_1 в повній мірі відповідає займаній посаді. За період служби ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони. Належним чином організовує роботу кримінального сектору, перебуваючи на посаді начальника сектору особисто було розкрито 10 кримінальних правопорушень, з яких 2 особливо тяжкі та 8 тяжких,працівниками сектору було розшукано 12 осіб, які перебували в розшуку (7 - безвісти зниклих р 5 злочинців), узагальнено, відпрацьовано, проаналізовано та виконано 74 контрольних документів. ОСОБА_1 зарекомендував себе професійно грамотним, сумлінним, здібним та енергійним, здатним швидко приймати вірне рішення та взяти на себе відповідальність за його виконання. Раціонально та продуктивно використовує робочий час, не рахується з особистим часом при виконанні службових завдань. Наділений хорошими організаторськими здібностями. При вирішенні службових питань завжди проявляє особисту ініціативу і натхнення, вимогливий, наполегливий і принциповий. Відрізняється високим рівнем професійної підготовки, зрілістю поглядів, моральною врівноваженістю. Добре підготовлений теоретично і практично, має великий досвід роботи в органах внутрішніх справ, який передає молодим співробітникам. Вміє правильно розставляти людей, розподіляти обов'язки, вимагає точного і неухильного виконання поставлених завдань. Ці всі обставини не взяті до уваги атестаційною комісією. Вказує, що відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Тому підстав для атестування позивача, як прийнятого на службу в поліцію згідно наказу ГУНП № 41 від 12.02.2016 року не було, а тому проведення атестування є незаконним. Також атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно ОСОБА_1, оскільки керівник характеризує його виключно позитивно, а письмові матеріали атестування не доводять його професійну непридатність, а тому оскаржуваний наказ про звільнення позивача зі служби у поліції є протиправним.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, при цьому позивач подав до суду письмову заяву /про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить наявний в матеріалах справи звіт про надіслання повістки факсимільним зв'язком (а.с.121).

Так, відповідно до поданих ГУНП в Житомирській області заперечень проти позову, вбачається, що відповідач 2 заперечує проти такого з наступних мотивів. Для проходження атестування відносно начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_1 був складений атестаційний лист, який містить відомості про проходження позивачем служби, де надана оцінка особистим та професійним якостям позивача, його ставлення до служби. Згідно висновку прямого керівника «Займаній посаді відповідає». Однак, за висновком атестаційної комісії позивач займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що його було призначено на посаду поліцейського, а тому підстав для проведення атестації не було. На переконання відповідача 2, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області № 39 о/с від 07 листопада 2015 відповідно до п. 9 та 12 розділу IX Закону України «Про національну поліцію» призначити тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установлення посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1, який мав спеціальне звання майор міліції, начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, присвоївши йому спеціальне звання майор поліції. Даний наказ про призначення на посаду поліцейським позивачем не оскаржено, отже при призначенні на посаду поліцейського ОСОБА_1 попередньо погодився на проходження переатестації. Враховуючи викладене відповідач 2 вважає, що порядок проведення атестування та прийняття рішення про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність є обґрунтованим та таким, що відповідає Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції № 1465. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Житомирській області № 132о/с від 22.06.2016 року про звільнення та поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку є безпідставним та необґрунтованим. Відповідачем - ГУНП в Житомирській області, при звільненні позивача дотримано всіх норм чинного законодавства щодо проходження служби в органах поліції та не порушено жодних прав ОСОБА_1, наказ про звільнення зі служби відповідач приймав у відповідності до Інструкції № 1465 та Закону України «Про Національну поліцію» на підставі висновку атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.06.2016 року, а тому вважає, що адміністративний позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог частини першої статті 41, частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд даної справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається з матеріалів справи 07 листопада 2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції і призначений на посаду начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з присвоєнням спеціального звання майора поліції, відповідно до наказу ГУНП в Житомирській області № 39 о/с від 07 листопада 2015 року відповідно до самостійно поданої заяви.

12 лютого 2016 року Головним управлінням Національної поліції України в Житомирській області був виданий наказ № 41 «Про організацію проведення атестування особового складу ГУНП в Житомирській області».

Відповідно до атестаційного листа, 08 червня 2016 року прямим керівником позивача зроблено висновок про те, що позивач займаній посаді відповідає. За результатами тестування позивачем набрано: тестування загальних навичок - 23/60, професійне тестування - 31/60. За результатами атестування (висновок атестаційної комісії) від 08 червня 2016 року - позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Із результатами атестування (висновком атестаційної комісії) позивач був ознайомлений 16 червня 2016 року.

Відповідно до протоколу ОП № 15.00006041.0036926 від 08 червня 2016 року атестаційною комісією було прийнято рішення (висновок атестаційної комісії), що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційна комісія зазначила, що такого висновку дійшла виходячи з наступного: в законодавчій базі не орієнтується взагалі, низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, низькі результати тестування, відсутня принциповість у вирішенні службових питань.

22 червня 2016 року ОСОБА_1 відповідно до наказу № 132 о/с було звільнено зі служби в поліції за статтею 77 частиною 1 пунктом 5 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) з 22 червня 2016 року.

Правові засади організації, та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 1 частин 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до статті 77 частини 1 пункту 5 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Разом з тим, суд констатує, що відповідно до пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Зазначені в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань.

З вище викладеного вбачається, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Позивач виявив бажання проходити службу в поліції, у зв'язку з чим, згідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію», наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 07 листопада 2015 року за № 39 о/с позивач був призначений з 07 листопада 2015 року на службу в поліцію на посаду начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, з присвоєнням спеціального звання майор поліції. Суд зазначає, що таке призначення позивача відбулося в порядку переатестування, про що зазначено у самому наказі.

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

У відповідності до статті 58 Закону України «Про національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про призначення за його згодою він вважається відповідно до статті 58 даного Закону призначеним безстроково.

Відповідно до статті 58 частини 2 Закону України «Про Національну поліцію» строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

Разом з тим, суд констатує, що норми Закону України «Про Національну поліцію» не передбачають процедури переатестації, та не встановлюють додаткових підстав для атестації.

Наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 07 листопада 2015 року за № 39 о/с щодо прийняття позивача на службу в поліцію та призначення на посаду не містить жодних застережень про тимчасовість призначення його на посаду.

Таким чином, судом встановлено, що позивач з 07 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції України, на посаді поліцейського начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області у спеціальному званні майор поліції, у відповідності до статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) із забезпеченням відповідних гарантій поліцейського, за умови успішного виконання службових обов'язків.

Однією з таких гарантій незалежності поліцейського є проходження атестацій щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Зокрема, слід зазначити, що відповідно до статті 57 частини 1 Закону України «Про Національну поліцію» атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського

Так, пунктами 9-12 Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» не було передбачено проведення атестації усіх працівників поліції, які перейшли на службу за переводом з лав міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад.

Також, статтею 57 частиною 1 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено проходження поліцейськими планових атестацій, для підтвердження їх відповідності займаним посадам.

Відтак, з вище викладеного вбачається, що підстав, встановлених Законом України «Про Національну поліцію», для призначення проведення атестації усіх поліцейських апарату управління Національної поліції України та підпорядкованих структурних підрозділів не було.

Щодо наявності або відсутності індивідуальних підстав для проведення атестації позивача, визначених Законом України «Про Національну поліцію», суд зазначає наступне.

За приписами статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною другою вказаної статті визначений вичерпний перелік підстав проведення атестації, а саме:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Так, Наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 12 лютого 2016 року № 41 «Про організацію проведення атестування поліцейських ГУНП в Житомирській області» містить лише мету проведення атестації та створення відповідних атестаційних комісій, яка визначена в статті 57 частині 3 Закону України «Про Національну поліцію», проте не містить підстав для проведення атестації відносно позивача. Однак мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, так як, мета - це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина або достатній привід для її проведення.

Відповідно до даних атестаційного листа, атестація позивача проводилась за відсутності посилання на хоча б одну із підстав проведення атестації поліцейського, які визначені у статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, з даного атестаційного листа вбачається, що позивач проходить службу в органах поліції з 07 листопада 2015 року та у займаній посаді атестується вперше.

При цьому, судом встановлено, що позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, що встановлено статтею 57 частиною 2 пунктом 1 Закону України «Про Національну поліцію».

Щодо наявності підстав встановлених у статті 57 частини 2 пунктом 2 та пунктом 3 Закону України «Про Національну поліцію» (для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), відповідачами не було надано жодних належних доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестації з цих підстав (неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Разом з тим, суд зазначає, що призначення для проведення атестації позивача протягом першого року проходження служби після призначення на посаду є незаконним виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Постановою Верховного Суду України від 05 березня 2012 року, що ухвалене у справі № 21-42а-12 встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15.

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції - Законом України «Про Національну поліцію» не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Згідно до статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначені категорії працівників, які не підлягають атестації. Так, зокрема, згідно статті 12 частини 1 Закону України «Про професійний розвиток працівників» не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

За таких обставин, у відповідача були відсутні правові підстави для включення позивача до переліку осіб, які повинні пройти атестацію та відповідно неправомірним є проведення його атестування.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» розроблена Інструкція «Про порядок проведення атестування поліцейських» від 17.11.2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція № 1465), розділом ІV якої визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Таким чином, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції. Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Згідно із пунктом 10 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до пункту 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм, свідчить про те, що приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Згідно із протоколом Атестаційної комісії № ОП № 15.00006041.0036926 від 08 червня 2016 року Головного управління Національної поліції в Житомирській області, членами комісії під час проведення атестації позивача було досліджено декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених статтею 5 частиною 5 пунктом 2 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел та поставлено на голосування рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. За результатами голосування за - 5 голоси, проти - 0 голосів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 22 пунктами 11, 14 Закону України «Про Національну поліцію» визначені повноваження керівника поліції до яких щодо проходження служби відноситься, зокрема, прийняття на службу та звільнення зі служби, призначення та звільнення з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону, прийняття у визначеному порядку рішень про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських (п. 14).

Відтак, статтею 22 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що керівник поліції може звільнити поліцейського з посади, зі служби лише відповідно до Закону України «Про Національну поліцію». Керівник поліції, як посадова особа органу державної влади повинен приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб встановлені законодавством.

Отже, з аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України вбачається, що невідповідність поліцейського займаній посаді має бути доведено йому керівником поліції, тому що саме керівник поліції безпосередньо є ініціатором звільнення поліцейських відповідно до наданих Законом повноважень. При цьому висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника, є підставою для видання наказу, та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, зокрема наявності фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації поліцейський не може виконувати покладених на нього службових обов'язків або виконувати інших службових обов'язків.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить висновку, що у зв'язку з відсутністю визначених статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав проведення атестації позивача, прийнятий Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області наказ від 22 червня 2016 року № 132 о/с, згідно якого позивача звільнено з посади на підставі висновку Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08 червня 2016 року є протиправним та таким, що необхідно скасувати.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160-163, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінений адміністративний позов ОСОБА_1 до Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо проведення атестації ОСОБА_1 08.06.2016 року без дотримання його прав, гарантованих ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яке оформлене протоколом від 08.06.2016 року та занесене в розділ IV результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 22.06.2016 року № 132 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновити майора поліції ОСОБА_1, на посаді начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1, на посаді начальника сектору Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяМ.М. Луцович