Справа № 151/806/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 151/806/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Задорожний В.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 лютого 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вичнити дії,

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до Чечельницького районного суду Вінницької області з позовом до Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання постанови Чечельницького районного суду від 31.03.2011 року по справі 2-а-382/11 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової пенсії в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

-зобовязати відповідача виконати постанову Чечельницького районного суду від 31.03.2011 року по справі 2-а-382/11 в частині виплати додаткової пенсії в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з 14.09.2010 року по день припинення такого права.

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, однак від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.03.2011 року у справі №2-а-382/11 позов ОСОБА_2 задоволено:

-визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії відповідно до ст. 51 цього ж Закону в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з 14.09.2010 року.

-зобовязано управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію відповідно до ст. 51 цього ж Закону в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з 14.09.2010 року і по день припинення такого права з врахуванням проведених виплат.

Згідно розпорядження №123157 від 17.04.2011 року на виконання вказаного рішення, управлінням Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області року проведено перерахунок пенсії позивачу, внаслідок якого донараховано 7 581, 78 грн з 14.09.2010 року по 30.04.2011 року.

22.08.2016 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою щодо виконання рішення суду

Відповідно до листа Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №140/05-39-1/02 від 26.08.2016 року позивача повідомлено, що постанова Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.03.2011 року виконана в повному обсязі.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вищезазначеної постанови суду, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.03.2011 року виконана в повному обсязі, а тому проводити нарахування та виплату додаткової пенсії в інших розмірах, ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745, немає підстав.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання пункту 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 06 липня 2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Отже, у зв'язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акта застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до 23 липня 2011 року, здійснювалося у порядку та розмірах, встановлених цим Законом, а з 23 липня 2011 року у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 у справі №1-11, пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

У цьому Рішенні Конституційний суд України зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Як відзначив Конституційний Суд України, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Європейський суд з прав людини, у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

01 січня 2012 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», пунктом 3 Розділу «Прикінцеві положення» якого передбачено, що у 2012 році норми і положення, зокрема, статті 39, 50, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення деяких статей Конституцій України, Бюджетного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України суд розтлумачив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VІІІ від 28 грудня 2014 року (набрав чинності з 01 січня 2015 року) до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень у діях відповідача щодо виплати додаткової пенсії позивачу в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Крім того, після перерахунку пенсії Бершадським обєднаним управлінням ПФУ Вінницької області з 01.09.2011 розмір пенсії позивача не змінився, відбулося лише зменшення додаткових складових, які входять до складу пенсії, зокрема додаткової пенсії яка передбачена ст. 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку зі встановленими законодавством обмеженнями у її виплатах, які не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, постанова Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.03.2011 р. № 2-а-382/11 не виконана.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4