Справа № 803/32/17
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Справа № 803/32/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника відповідача Олексюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - УДМСУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 06 грудня 2016 року про відмову в оформленні та видачі посвідки громадянину Росії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язання Управління Державної міграційної служби України у Волинській області оформити та видати йому посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 24 листопада 2016 року, як іноземець, що є громадянином Російської Федерації, звернувся до УДМСУ у Волинській області з відповідними документами щодо оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні, оскільки перебуває у шлюбі з громадянкою України - ОСОБА_5.

06 грудня 2016 року УДМСУ у Волинській області прийняло рішення про відмову позивачу в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв'язку з тим, що він набув громадянства України та подав свідомо неправдиві відомості.

ОСОБА_2 вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні він звернувся як громадянин Російської Федерації. Позивач не погоджується з тим, що 15.02.2016 року набув громадянства України, тому що в нього відсутні будь-які документи, що підтверджують громадянство України. Також зазначає, що він не подавав зобов'язання припинити громадянство Російської Федерації та декларації про відмову від іноземного громадянства, а тому його не могли зареєструвати громадянином України.

Крім того, позивач звертає увагу суду на порушення відповідачем порядку оформлення, виготовлення і видачі рішення про відмову в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні. Зокрема, відповідач не дотримався п'ятиденного строку надіслання йому такого рішення з дня його прийняття.

На підставі наведеного позивач просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення, а також зобов'язати відповідача оформити та видати йому посвідку на тимчасове проживання в Україні.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову відповідач позовні вимоги ОСОБА_2 вважає незаконними та необґрунтованими з наступних підстав (а.с.22-26).

25 грудня 2015 року громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 звернувся до Луцького МВ УДМС України у Волинській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, як такий, що народився на території України. Одночасно із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивач подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, згідно якого зобов'язався припинити громадянство Російської Федерації протягом 2-х років з моменту набуття ним громадянства України та подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства Російської Федерації. Таким чином, на підставі поданої заяви ОСОБА_2 та всіх необхідних документів, доданих до неї, Луцьким MB УДМС України у Волинській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України", що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 15.02.2016 року. Станом на 30.01.2016 року за невідомих обставин позивач не виявив наміру отримати вищезазначену довідку.

Відповідач зазначає, що 24.11.2016 року позивач звернувся до УДМСУ у Волинській області із заявою щодо оформлення йому посвідки на тимчасове проживання в Україні, оскільки перебуває у шлюбі з громадянкою України - ОСОБА_5. Рішенням першого заступника начальника УДМСУ у Волинській області від 06.12.2016 року відмовлено в оформленні та видачі посвідки позивачу, оскільки він подав неправдиві відомості та у зв'язку з набуттям громадянства України.

Щодо порушення строків надіслання рішення про відмову у видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні, відповідач повідомляє, що 06.12.2016 року уповноваженим працівником УДМСУ у Волинській області повідомлено ОСОБА_2 та його представника про прийняте рішення та роз'яснено, що 07.12.2016 року останні повинні звернутися до УДМСУ у Волинській області за отриманням вищевказаного рішення. Однак, ні ОСОБА_2, ні його представник у зазначений термін не звернулися за його отриманням, а тому рішення про відмову в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні відправлено листом.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач в судове засідання не прибув, проте від нього надійшла заява від 27 січня 2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21).

Представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом, на підставі матеріалів особової справи №401/03/13 «Матеріали щодо отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.» (а.с.27-68) встановлено, що позивач ОСОБА_2 подав до УДМСУ у Волинській області заяву іноземця чи особи без громадянства для отримання посвідки на тимчасове проживання від 24.11.2016 року №401/03/13 (а.с.29). Підставою для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні позивач зазначив возз'єднання сім'ї з громадянами України, так як перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_5. До зазначеної заяви позивач додав заяву про згоду на обробку персональних даних про себе від 24.11.2016 року, копію паспорта громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, його переклад, заяву про надання платної послуги від 24.11.2016 року з квитанціями, копію довіреності від 24.10.2016 року та копію посвідчення представника, клопотання (подання) приймаючої сторони (фізичної особи) від 24.11.2016 року, копію свідоцтва про шлюб від 04.02.1986 року, копію паспорта приймаючої сторони - ОСОБА_5, копію страхового полісу обов'язкового медичного страхування серії 46-10 №993499 (а.с.30-40).

З матеріалів справи слідує, що 06 грудня 2016 року УДМСУ у Волинській області винесло рішення про відмову в оформленні та видачі посвідки громадянину Росії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8, 45). Підставою для відмови у видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні відповідач вказав те, що ОСОБА_2 надав свідомо неправдиві відомості, а саме не вказав набуття ним громадянства України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення, з огляду на таке.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 1 цього Закону визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Так, частиною 13 статті 4 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз'єднання сім'ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право" (ч.13 ст.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Крім Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", особливості видачі посвідки на тимчасове проживання регламентовані постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року №251 "Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року №1983", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2013 року №681 "Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання".

Відповідно до пункту 6 Порядку разом із заявою для оформлення посвідки на тимчасове проживання подаються:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), з візою типу Д, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, та копії сторінок паспорта з особистими даними і візою;

2) переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;

4) клопотання (подання) приймаючої сторони щодо оформлення іноземцеві та особі без громадянства посвідки на тимчасове проживання і документи, зазначені у частинах четвертій - п'ятнадцятій статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до категорії іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на тимчасове проживання, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

У випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", також подаються документи про наявність у приймаючої сторони достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім'ї іноземця та особи без громадянства в Україні;

5) чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері);

6) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі її наявності).

Згідно з пунктом 2 цього Порядку заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразки заяв та порядок їх розгляду визначаються МВС.

Пунктом 3.5 розділу III наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2013 року №681 "Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання" передбачено, що працівник територіального органу ДМС при надходженні заяви про оформлення посвідки на тимчасове проживання перевіряє наявність підстав для видачі посвідки, дійсність поданих документів, своєчасність їх подання, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або документа, що підтверджує законність перебування іноземця, особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, з'ясовує законність перебування іноземців та осіб без громадянства в державі та відсутність відомостей, що перешкоджають подальшому перебуванню цих осіб в Україні.

Пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлено, що рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Пунктом 3.7 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання визначено, що за результатами розгляду заяви у строк не більше п'ятнадцяти днів з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі посвідки.

З матеріалів справи слідує, що позивачу відмовлено в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні на підставі підпункту 4 пункту 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання у зв'язку з подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

З матеріалів справи слідує, що працівником УДМСУ у Волинській області в ході перевірки встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 25.12.2015 року звернувся до Луцького МВ УДМС України у Волинській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням (а.с.42-43). За результатами цієї заяви УДМСУ у Волинській області 15.02.2016 року прийнято рішення оформити набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_2 (а.с.43, зворот).

Із зазначеного вбачається, що з 15.02.2016 року ОСОБА_2 є громадянином України, про що також свідчить довідка №69914/04-16 про реєстрацію особи громадянином України (а.с.44).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про громадянство України" громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України; екларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" визначено, що громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 Закону України "Про громадянство України" документом, що підтверджують громадянство України, є тимчасове посвідчення громадянина України.

Стаття 8 цього Закону визначає порядок набуття громадянства України за територіальним походженням.

Частинами 1, 5, 6, 7, 8 цієї статті передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов'язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов'язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов'язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Із зазначених норм вказаного закону слідує, що датою набуття громадянства України ОСОБА_2 є дата реєстрації набуття особою громадянства України, тобто 15.02.2016 року, при цьому до заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 25.12.2015 року ОСОБА_2 додав зобов'язання припинити іноземне громадянство, а тому відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про громадянство України" повинен подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України, а у випадку якщо з незалежних від нього причин не може отримати його, він подає декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Суд погоджується з відповідачем про те, що ОСОБА_2 набув громадянства України, проте не погоджується з тим, що він подав завідомо неправдиві відомості про громадянство, оскільки на момент подання заяви про отримання посвідки на тимчасове проживання він також має іноземне громадянство, а саме Російської Федерації, про що надав відповідачу паспорт громадянина цієї держави та вказав це в заяві. Крім того, зазначене іноземне громадянство він ще не припинив, а також не подав декларацію про відмову від нього та не отримав паспорта (тимчасове посвідчення) громадянина України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що УДМСУ у Волинській області протиправно відмовило ОСОБА_2 у видачі посвідки на тимчасове проживання в України з підстав подання завідомо неправдивих відомостей, оскільки подані позивачем відомості та документи відповідають дійсності, з огляду на що оскаржуване рішення від 06 грудня 2016 року про відмову в оформленні та видачі посвідки громадянину Росії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід скасувати як протиправне та зобов'язати УДМСУ у Волинській області повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Закону України "Про громадянство України", постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року №251 "Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року №1983", наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2013 року №681 "Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 06 грудня 2016 року про відмову в оформленні та видачі посвідки громадянину Росії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України у Волинській області повторно розглянути заяву громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 06 лютого 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук