Справа № 718/2108/16-а
Суддя: Олексюк Т. І.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/2108/16-а
Провадження №2-а/718/33/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року м.Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Драбчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третьої особи - ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 січня та 14 липня 2015 року звертався до Дубівецької сільської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,12га, яка розташована в АДРЕСА_1. у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради. Проте йому двічі було відмовлено, постановами суди від 29.04.2015 року (справа № 718/528/15-а) та від 26.10.2015 року (справа № 718/2069/15-а). які залишені без змін апеляційним судом, Дубівецьку сільську раду було зобов'язано повторно розглянути його заяву у строк, передбачений ст.118 ЗКУ. 19.12.2015 року ним було направлено заяву до сільської ради про виконання рішення суду від 26.10.2015 року. Однак, рішенням сільської ради від 08.02.2016 року йому втретє було відмовлено з тих підстав, що земельну ділянку надано учаснику бойових дій ОСОБА_4 Оскаржуючи рішення про відмову у наданні йому земельної ділянки за № 10/4-16 від 08.02.2016 року, 05.10.2016 року він дізнався про рішення № 11/4-16 від 08.02.2016 року, яким земельну ділянку надано ОСОБА_4, який звернувся до сільської ради 04.01.2016 року. Вважає таке рішення незаконним, таким, що суперечить ст.ст.3,14,24 Конституції України, ст.3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельному кодексу України та Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, учасникам бойових дій надані пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального будівництва, садівництва та городництва, а не для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_4 до заяви не було надано графічного плану земельної ділянки. Таким рішенням порушено строк розгляду його звернення та його право на отримання земельної ділянки, тому просив визнати незаконним та скасувати рішення Дубівецької сільської ради № 11/4-16 від 08.02.2016 року про наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, вказуючи, що правом на приватизацію землі позивач не скористався, ним 28.01.2016 року укладено договір про надання послуг (виконання робіт) із розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Представник відповідача Драбчук В.С. позову не визнав, заперечуючи тим, що оскаржуване рішення не порушує прав позивача, згідно класифікатора виду земель землі для особистого селянського господарства - це землі для виробництва с/г продукції, і охоплює цільове призначення для городництва та садівництва.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

В розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України та з урахуванням позиції Конституційного Суду України, викладеного у рішенні від 01.04.2010 року N10-рп/2010, даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень - органу виконавчої влади, що реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому ця справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обов'язки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Частина друга й третя статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, кожному гарантується право на землю.

Судом встановлено, що 19 грудня 2015 року ОСОБА_3, житель м. Чернівці, звернувся до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельної ділянки, за рахунок земель запасу в с. Дубівці, орієнтованою площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою АДРЕСА_1, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради.

04 січня 2016 року до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради , звернувся мешканець с. Дубівці ОСОБА_4, який є учасником бойових дій.

Рішенням 4 сесії VIІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району від 08.02.2016 року за № 10/4-16 ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за адресою АДРЕСА_1, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, оскільки дозвіл на розробку проекту землеустрою надано учаснику бойових дій.

Рішенням 4 сесії VІI скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району № 11/4-16 від 08.02.2016 року дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,14 га, яка розташована по АДРЕСА_1, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, надано ОСОБА_4, в першочерговому порядку, як учаснику бойових дій.

Рішення прийнято на підставі Рекомендацій постійної комісії з питань агропромислового комплексу та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті встановлено, що сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Згідно ч.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (учасникам антитерористичної операції) надано першочергове право на забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року за № 898 зобов`язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та обласні державні адміністрації за участю органів місцевого самоврядування визначити (зарезервувати) земельні ділянки для відведення учасникам АТО та членам сімей загиблих учасників АТО і забезпечити першочерговий розгляд звернень учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок; органам місцевого самоврядування уряд також рекомендував розглядати в першочерговому порядку звернення учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок.

Згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 року за № 548, зареєстрованого в Мінюсті 01.11.2010 року за № 1011/18306, землі сільськогосподарського призначення (землі надані для виробництва сільськогосподарської продукції): для ведення особистого селянського господарства, для індивідуального садівництва, для городництва.

Наведене спростовує доводи позивача стосовно надання ОСОБА_4 у першочерговому порядку земельної ділянки не за передбаченим законодавством цільовим призначенням.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Приймаючи до уваги викладене, судом не встановлено неправомірності дій та рішення відповідача, а також не встановлено порушення нормам діючого законодавства України при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення, а отже судом не здобуто підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 116, 118, 120, 121, 122 ЗК України, ст.ст. 26, 46, 47, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту», керуючись ст.ст. 71, 86, 160-163, 171 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: