Справа № 592/9358/16-а
Суддя: Зорік М. В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/9358/16-а
Провадження №2-а/592/21/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/мотивувальна частина/

01 лютого 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Зоріка М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Білоконь І. В., Антуфьєвої В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Суми, інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась в порядку адміністративного судочинства до суду з адміністративним позовом про визнати дії інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за порушення ч. 1 ст. 122 КупАП протиправними та скасувати дану постанову, а провадження по справі закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.10.2016 інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 116965 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. У вказаній постанові зазначено, що 02.10.2016 о 15 год. 20 хв. в м. Суми на вул. Реміснича біля будинку № 31 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ ML 350, номерний знак НОМЕР_1 здійснила зупинку ближче ніж в 10 метрах від пішохідного переходу (розмітки 1.14.1 та знаку 5.35.1), чим порушила п. 15.9г) ПДР України. Вважає, що вказана постанова є неправомірною та безпідставною, такою, що винесена з грубими порушеннями Конституції України, норм процесуального права, а висновок про її вину у порушенні правил дорожнього руху не підтверджений будь-якими доказами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Осмоловський В.А. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві та доповненнях до неї.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні не визнали позовні вимоги, посилаючись на їх необґрунтованість, просили у задоволенні позову відмовити, як заявленому безпідставно та необґрунтовано.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, та матеріалами відеозапису, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.10.2016 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову серії АР № 116965 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач пояснила, що при складанні постанови інспектором патрульної служби їй не було забезпечено право на захист, на її прохання надати відео чи фото фіксацію правопорушення, надати не змогли, не роз'яснено право знайомитись з матеріалами справи, замірів щодо відстані 10 м. інспектором патрульної поліції не здійснювалось, схема розміщення транспортного засобу не складалась.

Відповідно до п.15.9.г) ПДР України, зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

З постанови серії АР № 116965 від 02.10.2016 року вбачається, що доказів на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху до постанови не додано.

Згідно ст. 280 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КупАП передбачено, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - неможливо, оскільки відповідачем не було надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що правопорушення, яке ставиться у провину позивачу мало місце.

Відповідачами по справі - ОСОБА_2, Управлінням патрульної поліції у м. Суми суду не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо було би зробити висновок про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (пояснення свідків, фото-відео фіксація тощо).

Судом в судовому засіданні досліджено відео запис з нагрудної відеокамери інспектора, проте з інформації на вказаному носії неможливо зробити висновок про те, що вказане у постанові серії АР № 116965 від 02.10.2016 року правопорушення взагалі мало місце, та саме у вказаному місці.

Крім того із вказаного відеозапису вбачається, що відповідач по справі - інспектор ОСОБА_2 оголошує позивачці ОСОБА_1 про вчинення одного правопорушення, тоді як у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП,- провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч.1 ст.222, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП до компетенції органу, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а оскаржувана постанова серії АР № 116965 від 02.10.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.71, 86, 159 - 163 КАС України, ст. 276, 280, 293 КупАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, незаконними.

Скасувати постанову серії АР № 116965 від 02.10.2016 року, інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_2.

В іншій частині відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відсутності особи яка подає скаргу під час ухвалення рішення суду апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови викладено 06 лютого 2017 року.

Суддя М.В. Зорік