Справа № 355/1228/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 355/1228/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко О.Л. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А
01 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.
за участю секретаря Канівець К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Баришівського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, який відпрацював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком як учаснику наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії, починаючи з 04.05.2016 із зменшенням пенсійного віку на 13 років
Постановою Баришівського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 462 від 03 серпня 2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який відпрацював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим у встановленому порядку понад 10 років. Зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, а саме із зменшенням пенсійного віку на десять років, встановленого ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та із зменшенням пенсійного віку на три роки як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який відпрацював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим у встановленому порядку понад 10 років, з дня звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням загального пенсійного віку на тринадцять років, з 04 травня 2016 року.
Не погоджуючись з прийнятою постановою Баришівське об`єднанане управління Пенсійного фонду України Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.
Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
04 травня 2016 року позивач, досягнувши сорокасемирічного віку, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 13 років, на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
До заяви позивачем було додано:
1) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серія НОМЕР_1 ;
2) архівну довідку №18 від 16.03.2016, видану Комунальною установою Поліської районної ради «Поліській районний Трудовий архів»;
3) довідку форми № 122 від 21.04.2016 №212-1482 за період роботи з 01.06. 1996 по 08.02.2007;
4) довідку форми № 122 від 21.04.2016 №277 за період роботи з 14.06.2007 по 31.12.2015;
5) довідку №245 від 21.04.2016 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній;
6) копію наказу ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» про проведення атестації робочих місць №199 від 18.04.2013;
7) копія наказу №223 від 25.04.2013 «Про затвердження переліку робочих місць, посад працівників ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»;
8) копія висновку державної експертизи умов праці №60 від 16.05.2013 та №95 від 02.10.2015 якості проведення атестації робочих місць за умовами праці;
9) копія наказу ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» №362 від 29.09.2015 про доповнення переліку робочих місць, посад.
Крім того, факт виконання позивачем робіт у зоні ЧАЕС у зазначені періоди часу також підтверджується копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 .
Однак, рішенням Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №462 від 03.08.2016 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .
Відмова мотивована відсутністю довідки про період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1987рр.) за формою №122 та первинних документів, які підтверджують участь в ліквідації аварії.
Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку наявні правові підстави для визнання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 13 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).
Відповідно до норм ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими умовами і особливо важкими умовами праці за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додаткового на три роки понад передбачені цієї статтею.
Пунктом 2 Порядку № 22-1 регламентовано, що до заяви про призначення пенсії за віком додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону № 796-ХІІ є наявність в неї відповідного стажу роботи, який надає право саме на таку пенсію, що має бути підтверджений посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС та первинними документами, основним серед яких є довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою № 122, і лише за відсутності такої довідки пільговий стаж роботи має підтверджуватися архівними довідками або іншими первинними документами.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 25.02.1993 ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), серії НОМЕР_1 . Вказане посвідчення у відповідності до «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 13 від 10.09.1997 року було перереєстровано.
Крім того, відповідно до витягу з протоколу №35 засідання комісії від 16.04.1998, Тимчасовою комісією з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» було підтверджено правильність видачі зазначеного вище посвідчення ліквідатора(а.с.130).
Також встановлено, що ОСОБА_1 з 1982 року по 1987 року та з 1989 року по травень 1996 року працював колгоспі ім. Куйбишева в с. Діброва Поліського району Київської області, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 29.08.1992 та довідкою Поліської районної державної адміністрації Київської області № 450 від 08.05.2002 (а.с. 33). Згідно довідки колгоспу ім. Куйбишева №113 від 14.02.1991 ОСОБА_1 приймав участь у виконанні робіт в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (Лубянка, Ольшанка, Бовища) по вивозу худоби, техніки, евакуації людей та проведення сільськогосподарських робіт з 08.05.1986 року по 11.05.1986 року, з 12.07.1986 року по 21.07.1986 року, з 05.08.1986 року по 10.08.1986 року згідно облікового листа трактористамашиніста, нарядами на виконання робіт (а.с.63).
За вказаний період по виконанню робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачу ОСОБА_1 була виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі в сумі 25 карбованців 14 копійок, що підтверджується довідкою колгоспу ім. Куйбишева №9 від 16.10.1992 року.
З 01 червня 1996 року ОСОБА_1 працював в Державному спеціалізованому виробничому комплексному лісовому підприємстві «Чорнобильліс» м. Чорнобиль водієм, яке неодноразово змінювало свою назву, звільнився 08.02.2007 року. З 14.06.2007 позивач працює водієм в автоколоні № 1 транспортного комплексу Державне підприємство «Чорнобильсервіс».
Також встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.1996 по 08.02.2007 безпосередньо був зайнятий на роботах, що дає право на пенсію на умовах у відповідності зі Списком №1, затвердженими постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994, а час зазначеної роботи до 01.01.1988 зараховується в стаж при призначенні пенсії в потрійному, а з 01.01.1988 по 01.01.2015 в полуторному розмірі, що підтверджується довідкою ДП «Чорнобильский спецкомбінат» (а.с.66).
Згідно довідки ДП «Чорнобильский спецкомбінат» ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятих на роботах, що дають право на пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1 , Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994, наказом МНС України від 13.03.2012 № 576 з 14.06.2007 по 31.12.2015 час роботи по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до трудового стажу , до вислуги років : до 01.01.1988 в потрійному, а з 1988 по 01.01.2016 в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1).
Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що факт виконання позивачем робіт, які надають йому право на державну пенсію на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто зі зниженням пенсійного віку на десять років та додатково на три роки, підтверджується не тільки посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС і довідками форми №122 від 21.04.2016 №277, як таке прямо передбачено п. 2 Порядку № 22-1, а й іншими первинними документами, зокрема: довідкою №9 від 16.10.1992, яка підтверджує період роботи ОСОБА_1 з 06 травня 1986 року по 09 травня 1986 року в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, с.Ольшанка, Поліського району Київської області та відповідно до якої позивачу виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207 в сумі 25 крб.64 коп.(а.с.129), довідкою Колгоспу ім.Куйбишева №113 від 14.02.1991, де зазначено, що ОСОБА_1 приймав участь у виконанні робіт в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (Лубянка, Ольшанка, Бовища) по вивозу худоби, техніки, евакуації людей та проведення сільськогосподарських робіт з 08.05.1986 року по 11.05.1986 року, з 12.07.1986 року по 21.07.1986 року, з 05.08.1986 року по 10.08.1986 року згідно облікового листа трактористамашиніста, нарядами на виконання робіт (а.с.63).
В пункті 7 зазначеного Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Отже, за змістом пункту 7 вказаного Порядку підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2006, де чітко визначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Як зазначено вище, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987рр., що підтверджено копією посвідчення (Категорія 2) серія НОМЕР_1 , виданого 25.02.1993 року Київською обласною державною адміністрацією (а.с.10).
За таких обставин, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і поданими ним документами підтверджено період роботи коли позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів погоджується з висновками судів першої інстанції про безпідставність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи міститься всі належні докази, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку є протиправними, та вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Так, підставою для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 13 років, як зазначено у рішенні відповідача, стала відсутність на думку відповідача довідки за формою №122 про період участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1987). При цьому, колегія суддів не може прийняти до уваги вказані вище посилання, оскільки позивач надав докази щодо його перебування саме в зоні відчуження в цей період.
Доводи апелянта про те, що позивачем у відповідності до пп.5 п.2.1 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 первинними документами не підтверджено період його перебування у зоні відчуження, оскільки відсутня довідка про період його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1987рр.) за формою №122 та інші первинні документи, не заслуговують на увагу суду, оскільки позивач надав докази щодо його перебування саме в зоні відчуження в цей період, та матеріали справи містять первинні документи, в яких зазначено період роботи позивача та його участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987рр. з нарахуванням відповідної заробітної плати у підвищеному розмірі.
Таким чином, позивачем було подано всі наявні в нього документи, які в повній мірі підтверджують його перебування у відрядженні у зоні відчуження та можуть бути підставою для призначення пенсії відповідно до положень ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.
Постанову Баришівського районного суду Київської області від 18 листопада 2016 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 01 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.