Справа № 171/2013/16-а
Суддя: Хоруженко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/2013/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:

- головуючого судді Хоруженко Н.В.,

секретар судового засідання Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Апостолове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

22.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області, який 19.01.2017 року уточнила та просила: визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області, яке виразилось в припиненні виплати їй з 30.05.16 року пенсії по інвалідності, призначеної згідно з ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області відновити виплати та сплачувати з 30.05.16 року ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, призначену згідно з ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позовну заяву обгрунтовано тим, що вона працює на посаді секретаря судових засідань Апостолівського районного суду державним службовцем (без права підпису розпорядчих документів), найнижча ланка, спеціалістом 1 категорії. Їй призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання відповідно до ст.. 30 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Відповідно листа представника відповідача № Р-69 від 27.09.16 року, починаючи з 30.05.16 року виплата пенсії їй припинена з посиланням на ст. 47 ЗУ «Про державну службу», зі змінами, внесеними ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24.12.2015 року. Вважає дані дії неправомірними, посилаючись на ст.. 19,46, 58, 66, 22 Конституції України, ст.. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.. 30 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.. 4 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів», рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року.

27.12.2016 року на адресу суду надійшли заперечення проти адміністративного позову від відповідача, які обґрунтовані тим, що позивач перебувє на обліку в УПФ, їй призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання відповідно до ст.. 30 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Починаючи з 30.05.16 року виплата пенсії їй припинена на підставі ст. 47 ЗУ «Про державну службу», зі змінами, внесеними ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24.12.2015 року. Просили в позові відмовити.

У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань не надав.

У звязку з чим справу розглянуто у відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наказом голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.1989 року позивач прийнята на посаду секретаря судових засідань Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, прийняла присягу, має на даний час 9 ранг державного службовця, та працює на даній посаді на теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.9-12).

З 30 травня 2016 року відповідачем їй призначено пенсію по інвалідності як інваліду III групи від загального захворювання відповідно до ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.15-16).

Проте, починаючи з 30 травня 2016 року виплата пенсії позивачу була припинена, листом представника відповідача № Р-69 від 27.09.16 року, повідомлено, що починаючи з 30.05.16 року виплата пенсії їй припинена з посиланням на ст. 47 ЗУ «Про державну службу», зі змінами, внесеними ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24.12.2015 року. А саме: тимчасово, у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього ОСОБА_2, не виплачуються. ОСОБА_2 України від 24.12.2015 року №911 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, дію ст.47 тимчасово продовжено до 31.12.2016р. Такя як позивач продовжує працювати виплата пенсії не здійснюється (а.с. 15-16).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.. 155 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правовий статус працівників апарату суду визначається ОСОБА_2 України "Про державну службу" з урахуванням особливостей, визначених цим ОСОБА_2.

Тобто, позивач працюює на посадах та на умовах, передбачених ОСОБА_2 України «Про державну службу» та є інвалідом ІІІ групи, якій припинено виплату пенсії по інвалідності.

Щодо правовідносин, які мали місце з 30.05.16 року до 31.12.2016 року суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 47 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції ОСОБА_2 від 24.12.2015 року № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року (і яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Вказані норми кореспондуються з приписами ч. 4 ст. 37 ОСОБА_2 України «Про державну службу», в редакції ОСОБА_2 від 24.12.2015 року № 911-VII, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( 3551-12 ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим ОСОБА_2, законами України «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Щдо правовідносин, які мали місце з 01.01.2017 року та по теперішній час, суд враховує, що згідно статті 47 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на даний час, тимчасово, по 31 грудня 2017 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_2 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені ОСОБА_2 України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Вказані норми кореспондуються з приписами ч. 4 ст. 37 ОСОБА_2 України «Про державну службу», в редакції чинній на даний час, тимчасово, по 31 грудня 2017 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ОСОБА_2 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія ОСОБА_2 України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" які займають посади державної служби, визначені ОСОБА_2 України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами

України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, припинення особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених ОСОБА_2 України «Про державну службу», виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2016 року на відміну від положення, яке діяло у 2015 році, законодавець не повязує з можливістю в подальшому призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання за спеціальними законами.

Вказані норми є спеціальними по відношенню до тих, які позивач наводить у своїй позовній заяві (а саме ст.. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.. 30 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.. 4 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів), неконституційними не визнані, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, на час прийняття відповідачем рішення про припинення виплати пенсії, дії відповідача відповідали вимогам чинного законодавства, безпосередньо відповідачем не допущено звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в Апостолівському районі, не здійснюючи виплату позивачу пенсії 30.05.2016 року у спірний період, діяло в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача у зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд,-

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 КАС України.

Суддя: ОСОБА_3