Справа № 813/4/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року справа № 813/4/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Телиця О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ТзОВ "ТЛА ІВАНО-ФРАНКІВСЬК" до Франківського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області за участю третьої особи Приватного підприємства Фарммаркет про скасування постанови, звільнення з-під арешту нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

ТзОВ "ТЛА ІВАНО-ФРАНКІВСЬК" звернулося до суду з адміністративним позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області за участю третьої особи Приватного підприємства Фарммаркет про скасування постанови, звільнення з-під арешту нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постанова від 07.12.2016 року державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про опис та арешт майна боржника, прийнята незаконно та протиправно, що порушує законні права позивача та інтереси. Зазначають, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.12.2016 року щодо обєкта нерухомого майна, обєкт нерухомого майна за реєстраційним № 1, а саме: будівля станції технічного обслуговування автомобілів з магазином площею 676, 3 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Наукова, буд. 2б з 01.04.2016 року належить на праві приватної власності позивачу, а не ПП «Фарммаркет», як зазначає відповідач у оскаржуваній постанові. З цих підстав, позивач вважає, що дана постанова підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позовну заяву не подав, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа подала до суду клопотання про слухання справи без їхньої участі, позовні вимоги просять задовольнити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 07.12.2016 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про опис та арешт майна боржника за № 51215721 з примусового виконання наказу № 904/7748/14 виданого 28.03.2016 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Приватного підприємства «Фарммаркет» (79003, м. Львів, вул. Наукова, 2б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк» (03125, м. Київ, вул. Горького, 127 ) заборгованість за основним боргом за Договором факторингу № 50513У8 від 04.06.2-13 року, що складається з прострочена заборгованість за основним боргом ( заборгованість за відступленим позивачу правом грошової вимоги до боржника ПП «Фарммаркет» (79003 м. Львів, вул. Наукова, 2б, ) по сплаті за поставлений товар) 2978060,16 грн., пеня за простроченим основним боргом за період 03.06.2014 р. по 31.03.2015 р. 733958, 53 грн.; - 3% річних з суми простороченого зобовязання за відступленими правами грошової вимоги за період з 03.06.2014 р. по 31.03.2015 р. 73758, 71 грн.; інфляційні втрати від прострочення виконання зобовязання за відступленими правами грошової вимоги за період з 03.06.2014 р. по 28.02.2015 року 616792, 36 грн., а також судові витрати на суму 18270, 00 грн. У даній постанові боржником зазначено ПП «Фарммаркет».

Судом встановлено, що будівля за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Наукова, буд. 2б з 01.04.2016 року належить на праві приватної власності позивачу ТОВ «ТЛА Івано Франківськ», а не ПП «Фарммаркет», згідно договору купівлі продажу будівлі, укладеного між ТОВ «ТОМІ Інвест» та ТОВ «ТЛА Івано Франківськ» 01.04.2016 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_2, та зареєстровано в реєстрі за № 2103 та акту приймання передачі будівлі від 01.04.2016 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.12.2016 року щодо обєкта нерухомого майна, обєкт нерухомого майна за реєстраційним № 1, а саме: будівля станції технічного обслуговування автомобілів з магазином площею 676, 3 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Наукова, буд. 2б з 01.04.2016 року належить на праві приватної власності позивачу, а не ПП «Фарммаркет»,

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, № 1404-VIII (далі Закон) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 ст. 18 Закону встановлено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч. 1 ст.74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).

Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що звернення стягнення в рамках виконавчого провадження може здійснюватися виключно на майно, яке є власністю боржника.

Наведене обумовлюється принципом непорушності права власності, закріпленим в ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що державним виконавцем під час виконання рішень не було дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та винесено постанову про опис та арешт майна боржника ВП № 51215721 від 07.12.2016 року, яке належить на праві власності ТОВ «ТЛА Івано Франківськ», а відтак в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги в частині звільнення з під арешту обєкт нерухомого майна за реєстраційним № 1, а саме: будівлю станції технічного обслуговування автомобілів з магазином площею 676, 3 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Наукова, буд. 2б, що належить на праві приватної власності ТОВ «ТЛА Івано Франківськ» (76014, Івано Франківська обл., м. Івано Франківськ, вул. Л. Ребета, буд. 3, ), так як судом скасована постанова про опис та арешт майна боржника ВП № 51215721 від 07.12.2016 року, а відтак позовна вимога є передчасною.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевказане суд, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до положень ст.94 КАС України, судовий збір відшкодовується позивачу частково.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про опис та арешт майна боржника від 07.12.2016 року ВП № 51215721.

Стягнути з Франківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛА Івано Франківськ» судові витати в сумі 1378, 00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім ) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 01 лютого 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.