Справа № 333/4921/16-а
Суддя: Тучков С. С.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №333/4921/16-а
Провадження №2-а/333/5/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 січня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

за участю секретаря Шелесько Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Ставного Г.І.,

представника відповідача Зінченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Запоріжжя, адміністративну справу №333/4921/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому вищезазначену одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок поранення, контузії, їх наслідків і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проходження медичного огляду йому встановлено інвалідність І групи внаслідок поранення та його наслідків, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії. Після цього він звернувся до Запорізького обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням І групи інвалідності, у задоволенні якої рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №71 від 19.08.2016 року було відмовлено, у зв`язку з тим, що закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.

Позивач і його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що дії відповідача повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв у межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, тому вимоги позивача не можуть бути задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення позивача і його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно і об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до довідки Комунарського районного військового комісаріату №17 від 19.08.2011 року, ОСОБА_1 в період з 17.10.1962 року по 18.04.1963 року проходив військову службу на території Куби, де згідно з Переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №63 від 08.02.1994 року, в період з червня 1962 року по листопад 1963 року велись бойові дії (а.с.18).

Згідно з актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1848 від 17.08.2011 року, при проведені судово-медичного обстеження ОСОБА_1 в нього були знайдені рубці в області лоба та в області правої гомілки. Враховуючи морфологічні особливості рубців, давність їх утворення, не виключено, що вони є наслідком за живлення ран, отриманих ОСОБА_1 за обставин, котрі відбувались в період проходження військової служби в складі 391 окремого батальйону зв`язку на території острова Куба в період з 17.10.1962 року по 18.04.1963 року (а.с.17).

На підставі довідки до акту огляду МСЕК від 17.09.2013 року, серія 10 ААБ, №481167, ОСОБА_1 встановлено І «Б» групу інвалідності, у зв`язку із пораненням і захворюванням, пов`язанним із виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії (а.с.13).

З метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із відповідною заявою.
Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №71 від 19.09.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги як особі, звільненій з військової служби до набуття чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність яким встановлено до 01.01.2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (а.с.10).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей встановлює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, є гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла станом на час призначення позивачу інвалідності).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла станом на час призначення позивачу інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у п.п.5-9 п.2 ст.16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, яка діяла станом на час призначення позивачу інвалідності), ОСОБА_1 підпадає під число осіб, яким призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травм або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.

У свою чергу, приписами п.2 зазначеної вище Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №284 від 21 лютого 2007 року, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1331 від 21 листопада 2007 року; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, саме з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Отже, виходячи з того, що друга група інвалідності позивачу була встановлена у 2011 році, а перша група інвалідності була визначена 17.09.2013 року, то вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги має здійснюватись у порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги і який в даному випадку затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач отримав інвалідність внаслідок поранення і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постановах від 18 листопада 2014 року №21-446а14, від 21 квітня 2015 року №21-135а15, від 10 березня 2015 року №21-563а14.

Відповідно до п.7 вищезазначеного Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 3 і п. 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його розам з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» передбачає вимогу завершити виплату страхових сум за страховими випадками, що сталися до 01.01.2007 року, відповідно до Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядку виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №488 від 19.09.1992 року.

Однак, вищезазначене положення постанови Кабінету Міністрів України прямо суперечить приписам нормативно-правового акту, який має більшу юридичну силу, тобто Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки значно звужує обсяг прав військовослужбовців, які отримали поранення, контузії, травми чи каліцтва до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року.

Як вбачається з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №71 від 19.09.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що на нього не розповсюджуються дія Постанови №975 від 25.12.2013 року, оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Тобто, в даному випадку, Міністерство оборони України розглянув заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги на підставі приписів законодавства, які діяли не на день виникнення права на отримання такої допомоги, а саме в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, а не Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року.

Крім того, суд зазначає, що при розгляді справи за адміністративними позовами про зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу по інвалідності, суд вправі лише зобов`язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про виплату такої допомоги, що не належить до компетенції суду.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, але ці вимоги є завчасними, оскільки відповідач не розглянув по суті заяву позивача про призначення йому допомоги. У зв`язку з чим, у суду не має підстав вважати дії відповідача щодо не призначення допомоги протиправними.
Однак, відповідно до ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод і інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Як було встановлено, в межах спірних правовідносин відповідачем було порушено право позивача на належний розгляд його заяви та документів про призначення одноразової грошової допомоги, що в свою свідчить про необхідність зобов`язання відповідача вчинити такі дії.
На підставі зазначеної норми, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не розгляду питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, і зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення.
Відповідно до ч.1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Згідно зі ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Причому забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.16, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року, ст.ст. 2, 8, 9, 11, 70, 71, 128, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, і прийняти рішення у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надсиланням її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя С.С. Тучков