Справа № 810/3089/16
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 січня 2017 року 810/3089/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участю секретаря судового засідання Радевича В.О.,

за участю:

представника позивача - Залюбовської Л.Б.,

відповідача - не прибув,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про знесення самочинно побудованого об'єкта,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна архітектурно-будівельної інспекції України (далі - позивач, ДАБІ) з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач, ОСОБА_3.), третя особа ОСОБА_2, в якому просить зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинно побудовану літню кухню, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на адресу ДАБІ надходили звернення ОСОБА_2, стосовно порушень містобудівного законодавства його сусідкою ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1. Скарги надходили в тому числі на адресу прокуратури Яготинського району Київської області.

Також позивач зазначив, що усі заходи щодо реагування та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 використано, про що свідчить проведення ДАБІ трьох перевірок містобудівного законодавства, якими встановлено, що будівництво було здійснено без дозволу на проведення будівельних робіт та без затвердженої проектно-технічної документації. При цьому, ОСОБА_3 не зверталася до ДАБІ для оформлення самочинного будівництва. Тому відповідно до частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, відповідача слід зобов'язати власними силами і за рахунок власних коштів знести самовільно побудовану літню кухню за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав зазначених у письмовому запереченні на позовну заяву.

Третя особа позов підтримала.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13.09.2011 №152, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф, який був сплачений на підставі квитанції від 14.09.2011 (том 1, а.с. 9,10).

У 2012 році позивач провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої склав акт від 31.10.2012 №3598. А також, позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.10.2012 №57, припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 31.10.2012 №1371, який повинен був бути виконаний відповідачем до 03.01.2013, та прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2012 №2449 (том 1, .с. 11, 12, 13-14, 17, 15-16).

У 2015 році позивач провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої склав акт від 02.07.2015. А також, позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.07.2015 №3-Л-А-0207/3 та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, держаних стандартів і правил від 02.07.2015 №С-0207/4, яким зобов'язано відповідача усунути порушення містобудівного законодавства до 01.09.2015 і попереджено проте, що у разі добровільного невиконання вимог припису в установлений строк, буде подано позов про знесення самочинно збудованого об'єкту в порядку статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-УІ. Також, 16.07.2015 позивачем прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення №А-1607/3 (том 1, а.с. 33).

З метою перевірки виконання вимог припису від 02.07.2015 №С-0207/4, позивач провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої склав акт від 14.04.2016. Згідно з вказаним актом, на час перевірки позивачем встановлено, що вимоги припису від 02.07.2015 №С-0207/4 відповідачем не виконано, оскільки порушення містобудівного законодавства не усунуто (том 1 а.с. 49-50).

У зв'язку з тим, що усі заходи щодо реагування та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 використано, позивач звернувся до суду з даним позовом. На думку позивача, відповідно до частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, відповідача слід зобов'язати власними силами і за рахунок власних коштів знести самовільно побудовану літню кухню за адресою: АДРЕСА_1.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 17 КАС, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законами України.

Зазначений у вказаній процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень» вживаються в такому значенні: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС).

Відповідно до частини четвертої статті 50 КАС, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень.

Положеннями пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС встановлено, що в інших випадках, встановлених законом, фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами у адміністративній справі за позовом суб'єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, в яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні особи, в чітко визначених законами України випадках.

Так, згідно з частиною першою статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Разом з цим, у положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), поняття самочинного будівництва визначається через сукупність його основних ознак, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, зокрема якщо такий об'єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч.7 ст. 376 ЦК).

Отже, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

При цьому, на думку суду, за змістом статті 177 ЦК об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільних прав.

З урахуванням норм частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті 15 ЦК правом звернення до суду за захистом наділені: особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що спір за позовом ДАБІ про зобов'язання знесення самочинного будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 (справа №6-1403цс16), яка прийнята колегією суддів Судової палати у цивільних справах та в постанові від 15.11.2016 (справа №21-1959а16), яка прийнята колегією суддів Судової палати в адміністративних справах.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 157 КАС встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про знесення самочинно побудованого об'єкта підлягає закриттю.

Оскільки провадження у справі закривається на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС, то суд роз'яснює позивачу, що вирішення даної категорії справ віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Закрити провадження у адміністративній справі №810/3089/16 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про знесення самочинно побудованого об'єкта.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Басай О.В.