Справа № 725/3193/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3193/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

31 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Чернівці про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Чернівці про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 вересня 2016 року та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, місце та час судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного .

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 липня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Чернівці рядовим поліції Іванюком А.О. винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії ПС2 № 499975 відносно ОСОБА_2 за стоянку на "газоні" (порушення вимог п. 15.10 " є" Правил дорожнього руху України).

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з даною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Cуд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач 03 липня 2016 року керуючи автомобілем по вул. Головній в м. Чернівці здійснив стоянку належного йому транспортного засобу (ЗАЗ 110308) на "газоні" з порушенням Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил стоянки.

Стоянка транспортного засобу - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог Правил дорожнього руху, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ПС2 № 499975 позивач порушив вимоги п. 15.10 є) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до п. 15.10 стоянка забороняється а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Згідно п.1.10 ПДР Розділу "Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення": газони - це ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування. Для визначення ділянки газоном згідно ПДР відповідна ділянка повинна бути густо засаджена дерном, тобто мати однорідне густе трав'янисте спеціально засаджене покриття. До газону також пред'являються вимоги, що він повинен бути висотою ґрунту не менше 15 см, огороджений бардюрним каменем.

Однак, як слідує з матеріалів та наявних доказів по справі, а саме відповідно до фотографічних матеріалів на 8-10 а.с. не вбачається, що позивачем була здійснена стоянка саме на газоні, оскільки місце стоянки не відповідає ознакам такого поняття, як "газон", що в свою чергу виключає наявність протиправності в діях позивача.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, зазначивши, що він здійснив стоянку власного автомобіля на ділянці, яка не має ознак "газону", а за ознаками підходила до визначення узбіччя.

Так, пункт 1.10 ПДР визначає узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней).

Відповідно до положень статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно до частини 1 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Факт вчинення правопорушення підтверджено наявною в матеріалах справи постановою про адміністративне правопорушення від 03 липня 2016 року (а.с.4), проте інших належних та допустимих доказів, а саме витягу з карти міста або будь - яких інших документальних доказів, які б підтверджували, що саме на місці стоянки, було облаштовано газон, відповідачем до матеріалів даної адміністративної справи не надано.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 69-70 КАС України про наявність існування тих обставин, на які він посилається, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість та незаконність прийнятої постанови про адміністративне правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції не була надана оцінка та не досліджено доказів щодо самого факту вчинення правопорушення позивачем, а саме: чи працівником патрульної поліції належним чином було встановлено обставини, які б свідчили про вчинене правопорушення ( належність земельної ділянки до ознак "газону" ).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому заявлений позов вважає таким, що підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення позовних вимог, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, встановлені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В силу вимог абз.8, 10 ст. 294 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанова без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Чернівці про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Чернівці про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ПС2 № 499975 від 03 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.