Справа № 825/1391/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № я825/1391/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Бєлової Л.В.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

представника відповідача: Гнипи В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської обласної державної адміністрації, третя особа - Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Чернігівської обласної державної адміністрації на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року, -

У с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, третя особа - Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, у якому просила визнати протиправною відмову відповідача надати їй статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та зобов'язати надати вказаний статус.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яка особа з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо якої встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, належить до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

З матеріалів справи убачається, що позивачу 28.03.1995 року, як дитині, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, було видано відповідне посвідчення НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 Після одруження, позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 05.06.1998 року.

05.10.2015 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Сосницької районної державної адміністрації із заявою щодо видачі посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Листом від 08.12.2015 року №08-04 Управління соціального захисту населення Сосницької районної державної адміністрації повідомило позивача, що її заява з питання визначення статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії розглянута Департаментом соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації і повернута. При цьому, Департамент соціального захисту населення послався на роз'яснення Міністерства соціальної політики України, викладені в листі від 24.11.2015 року №1192/20/112-15 щодо відсутності законодавчих підстав для визначення статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 особам, яким в дитячому віці не було встановлено причинного зв'язку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи.

18 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Чернігівської обласної державної адміністрації із заявою про надання їй статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а також видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Листом від 15.06.2016 року №10-11/5699 Департаментом соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації позивачу було повідомлено про відсутність підстав для видачі посвідчення, оскільки неї не надані документи, які б підтверджували встановлення у дитячому віці інвалідності, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Позивач, уважаючи дії відповідачів протиправними, звернулася у суд з даним позовом.

Надаючи оцінку діям відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 6 частини 1 статті 11 Закону передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, у тому числі, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною 2 вказаної статті крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 14 Закону визначено, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

При цьому, частиною 3 ст. 12 Закону передбачено, що на встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа хворих на рак щитовидної залози.

За приписами ст. 13 Закону держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за: пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою; матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов'язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Отже, виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії належать, у тому числі, особи щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності із Чорнобильською катастрофою.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач має захворювання, пов'язане із впливом аварії на Чорнобильській АЕС (інвалід 2 групи), яке згідно з висновком МСЕК виникло внаслідок дії іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для віднесення позивача до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Посилання відповідача на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду м. Києва від 20.07.2016 року у справі №825/1277/16 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаною постановою судом відмовлено у позові щодо видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки позивачу станом на 18 травня 2016 року не був встановлений статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання протиправною відмови Чернігівської обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та зобов'язання відповідача надати позивачу статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Тобто, у даній справі та у справі №825/1277/16 позовні вимоги за своїми суттю та змістом не є тотожними та є відмінними за предметами спору.

Також не заслуговують на увагу покликання апеляційної скарги щодо відсутності у Чернігівської обласної державної адміністрації повноваження встановлювати статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, з огляду на наступне.

На підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації», постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997року No 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Положення про Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 11 січня 2013 року N10, Головою Чернігівської обласної державної адміністрації затверджено Порядок організації роботи щодо видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (розпорядження від 25 грудня 2013 року №538).

Вказаним Порядком передбачено, що документи для видачі посвідчень подаються громадянами до управлінь соціального захисту населення райдержадміністрацій за місцем проживання. Після надходження заяви з усіма необхідними документами до місцевих управлінь соціального захисту населення за поданням місцевих адміністрацій документи подаються до Департаменту для прийняття обласною державною адміністрацією відповідного рішення. Тобто, рішення щодо віднесення осіб до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та видачі відповідних посвідчень приймає саме обласна державна адміністрація.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. Тому, відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.

Отже, рішення місцевого суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 206, 212, 254, КАС України, суд,

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є.Пилипенко
суддяЛ.В. Бєлова

(Повний текст ухвали складений 03 лютого 2017 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Бєлова Л.В.

Пилипенко О.Є.