Справа № 2а-5969/10/2570
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5969/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2010 р.
м. Чернігів
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючої судді Кашпур О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 і просить зобов`язати відповідача сплатити на його користь грошову заборгованість у вигляді надбавки за вислугу років за 2008 рік в сумі 13,20 грн. та грошову заборгованість у вигляді надбавки за виконання особливо важливих завдань за 2008 рік у сумі 06,60грн. Також просить стягнути на його користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що під час проходження ним військової служби йому було виплачено не всю суму заборгованості про грошовому забезпеченню.
Позивач в письмовому клопотанні просив розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача в письмових запереченнях просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на пропущення позивачем строків звернення до суду з позовом, встановлених ст.. 99 КАС України. На адресу суду надіслав копію роздавальної відомості, згідно якої позивачу було сплачено суму заборгованості по грошовому забезпеченню за 2008 рік.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
За час проходження служби в 2008 році позивачу не було виплачено грошове забезпечення вигляді надбавки за вислугу років в сумі 13,20 грн. та надбавку за виконання особливо важливих завдань в сумі 06,60 грн.
Згідно ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 1.10 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 р. N 260 встановлено, що грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що Військовою частиною НОМЕР_1 неправомірно в порушення норм чинного законодавства не було своєчасно виплачено частину грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Судом також встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_1 у вересні 2010 року було виплачено ОСОБА_1 заборгованість у вигляді надбавки за вислугу років за 2008 рік в сумі 13,55 грн. та заборгованість у вигляді надбавки за виконання особливо важливих завдань за 2008 рік у сумі 06,78 грн., що підтверджується копією роздавальної відомості, надісланої відповідачем на адресу суду.
Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи наведене для повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови, а саме визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошову заборгованість у вигляді надбавки за вислугу років за 2008 рік в сумі 13,20 грн. та грошову заборгованість у вигляді надбавки за виконання особливо важливих завдань за 2008 рік у сумі 06,60 грн., позовні вимоги щодо зобов`язання військової частини сплатити позивачу суму заборгованості по грошовому забезпеченню за 2008 рік задоволенню не підлягають, в зв`язку зі сплатою зазначеної заборгованості.
Керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити в частково.
Визнати неправомірними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати на користь ОСОБА_1 грошової заборгованості у вигляді надбавки за вислугу років за 2008 рік в сумі 13,20 грн. та грошової заборгованості у вигляді надбавки за виконання особливо важливих завдань за 2008 рік у сумі 06,60грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя підпис О.В. Кашпур