Справа № 489/6372/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/6372/16-а
Номер провадження 2-а/489/110/17
Постанова

Іменем України

06 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі-відповідач або УПФУ) про визнання дій та рішення неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії з урахуванням надбавок, премій, матеріальної допомоги та інших виплат, на що відповідачем було прийнято рішення про відмову. З такими діями відповідача позивач не згодний, вважає їх протиправними.

Позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо не включення при призначенні пенсії позивачу до середньомісячного заробітку сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу"; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.12.2016 №103/1; зобов'язати відповідача здійснити донарахування та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з моменту призначення пенсії, з урахуванням інших видів виплат (сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески), згідно довідок, які були подані ним при призначенні пенсії та згідно з довідкою №7770/04-02 від 28.11.2016 із збереженням 87% нарахування пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» з 24.12.2010.

07.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою №5000 про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням від 20.12.2016 №103/1 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Відповідач вказав, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади не включаються до складових заробітної плати, тому останні не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії позивача.

Відповідно до листа від 21.11.2016, направлено відповідачем на адресу позивача, для здійснення перерахунку пенсії позивачу немає підстав.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 у справі № 21-3а14.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13 відповідно).

За такого, враховуючи викладене, суд вважає, що є визначені законом підстави для перерахунку пенсії позивачу з врахуванням матеріальної допомоги, індексації, компенсації за невикористану відпустку, грошову винагороду, оскільки відповідно до наданої позивачем довідки від 28.11.2016 на такі виплати нараховані єдині внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим при вирішенні даного спору мають бути враховані норми процесуального права - статей 99, 100 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем не було заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду з відповідним обґрунтуванням, суд вважає, що вимоги в частині перерахунку виплати пенсії в період до 23.06.2016 підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачем неправомірно було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак підлягають частковому задоволенню, а саме проведення перерахунку пенсії починаючи з 23.06.2016 р. (в межах строку позовної давності).

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 122, 160, 161, 163 КАС України, суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій та рішення неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо не включення при призначенні пенсії ОСОБА_1 до середньомісячного заробітку сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва від 20.12.2016 №103/1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва здійснити донарахування та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, починаючи з 23.06.2016, з урахуванням інших видів виплат (сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які було нараховано страхові внески) згідно з довідками про заробітну плату ОСОБА_1, які були подані ним при призначенні пенсії та згідно довідки від 28.11.2016 №7770/04-02 із розрахунку 87% від суми заробітку.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв