Справа № 515/1053/16-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 515/1053/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Сивоконь Т.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Алексєєвій Н.М.

за участю:

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області - Дабіжи О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за

апеляційною скаргою Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про припинення дії,яка порушує право на розгляд та зобов'язання Тузлівської сільської ради на черговому пленарному засіданні сесії розглянути заяву щодо викупу земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач 06.07.2016 року звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про припинення дії, яка порушує право на розгляд та зобов'язання Тузлівської сільської ради на черговому пленарному засіданні сесії розглянути заяву щодо викупу земельної ділянки, посилаючись на наступні обставини.

29.02.2016 року позивач звернувся до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області з письмовою заявою про викуп 1/2 частини земельної ділянки рекреаційного призначення площею 0,348 га, розташованої в АДРЕСА_1, яка використовується ним на підставі договору оренди від 25.01.2007 року. На вказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно, належне позивачу на праві спільної сумісної власності у рівних частках з ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про право власності.

Листом від 24.05.2016 року позивачу було повідомлено Тузлівською сільською радою, що його заяву переадресовано на постійну комісію з питань агропромислової політики, земельних відносин, охорони довкілля, законності, правопорядку та територіального устрою і на чергову сесію не винесено. В подальшому заява позивача не була винесена на жодну сесію сільської ради та не розглянута по теперішній час, всупереч вимогам закону, яким передбачено, що розгляд таких заяв має відбутися в місячний термін на пленарному засіданні сільської ради.

В зв'язку з цим, позивач вважає, що його право порушено бездіяльністю відповідача, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить зобов'язати Тузлівську сільську раду винести на чергове пленарне засідання розгляд його заяви щодо викупу 1/2 частки земельної ділянки рекреаційного призначення площею 0,348 га в АДРЕСА_1.

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області щодо не розгляду заяви позивача від 29.02.2016 року про викуп 1/2 частки земельної ділянки рекреаційного призначення площею 0,348 га за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Тузлівську сільську раду Татарбунарського району Одеської області внести на розгляд найближчої сесії сільської ради заяву позивача від 29.02.2016 року про викуп 1/2 частки земельної ділянки рекреаційного призначення площею 0,348 га за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем - Тузлівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області подано апеляційну скаргу у якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального права та не врахування останнім факту того, що документи позивача не були розглянуті у зв'язку з тим, що останні перебували на розгляді на постійній комісії по агропромисловому комплексі.

У зв'язку з викладеним апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 29.02.2016 року звернувся до Тузлівської сільської ради з заявою про вирішення на сесії сільської ради питання про викуп ним 1/2 частки земельної ділянки рекреаційного призначення, площею 0,348 га, розташованої в АДРЕСА_1 (а.с.5), що також підтвердив і представник відповідача. Розгляд даного питання переадресовано на постійну комісію з питань агропромислової політики, земельних відносин, охорони довкілля, законності, правопорядку та територіального устрою Тузлівської сільської ради, про що позивача було повідомлено листом від 24.05.2016 року.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом «б» ст.12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської рад.

Відповідно до положень ст.ст.13,14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу та основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а права власника від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Так, відповідно до ст.80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності, які відповідно до положень ст.83 Земельного кодексу України складаються з усіх земель в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельних ділянок за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Порядок набуття громадянами України прав на земельні ділянки комунальної власності регламентовано нормами Земельного кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статею 128 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради, який у місячний строк розглядає таку заяву і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки або відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що

Відповідне рішення за заявою позивача, згідно визначеного законодавцем строку, повинно бути прийнято у місячний строк з дня подання ним клопотання. Однак, відповідач продовж тривалого терміну без належних на те підстав, ухилявся від виконання покладених на нього обов'язків, допустивши при цьому протиправну бездіяльність.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області - залишити без задоволення, а постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про припинення дії,яка порушує право на розгляд та зобов'язання Тузлівської сільської ради на черговому пленарному засіданні сесії розглянути заяву щодо викупу земельної ділянки,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 01 лютого 2017 року.

Суддя доповідач: Потапчук В.О.

Суддя: Шеметенко Л.В.

Суддя: Семенюк Г.В.