Справа № 760/14839/16-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 січня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мацедонської В.Е.,
суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,
при секретарі Горяіновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 08 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, третя особа: Київський міський військовий комісаріат щодо перерахунку підвищення пенсії як учаснику бойових дій та виплати компенсації,-
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 08 листопада 2016 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, третя особа: Київський міський військовий комісаріат щодо перерахування підвищення пенсії як учаснику бойових дій та виплати компенсації залишено без розгляду на підставі ст.ст.99, 100 КАС України у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачем порушено його право на рівне соціальне забезпечення як ветерана військової служби.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав:
Пунктом 9 ст.155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зробити йому перерахунок підвищення пенсії як ветерану війни учаснику бойових дій у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму, затвердженому Законом України «Про прожитковий мінімум», за період з 01 квітня 1997 року по 01 липня 2006 року та виплатити йому недоотриману суму підвищення до пенсії як учаснику бойових дій за період з 01 квітня 1997 року по 01 липня 2006 року.
Разом з тим, позивачем не доведено наявності об`єктивно непереборних обставин, які б не залежали від волевиявлення особи або пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що позбавили позивача можливості звернутися до адміністративного суду з даним позовом у встановлений процесуальним законодавством строк.
Колегія суддів зазначає, що юридична необізнаність позивача не може визнаватися поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки законодавство України у відповідний час оприлюднюється та є загальнодоступним.
Враховуючи, що позивач звернувся з позовною заявою до суду 31 серпня 2016 року (згідно реєстраційного штампу Солом`янського районного суду м.Києва), доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, а також неможливості звернення до суду у встановлений законодавством строк суду не надано, приймаючи до уваги, що пенсія, а також підвищення пенсії є періодичною виплатою, яку щомісячно отримує позивач та з розміром якої був обізнаний, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, третя особа: Київський міський військовий комісаріат щодо перерахування підвищення пенсії як учаснику бойових дій та виплати компенсації на підставі ст.ст.99, 100 КАС України у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
При цьому, посилання апелянта на ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України №614-VІІІ від 15 липня 2015 року), згідно якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, є безпідставним, оскільки відсутні зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.
Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 23 листопада 1995 року) передбачено, що учасникам бойових дій пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком. Зазначене положення діяло до 01 липня 2006 року.
Разом з тим, вищезазначеною статтею (в редакції Закону України від 05 жовтня 2005 року) передбачено, що учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, з 01 липня 2006 року у відповідача відсутні правові підстави для здійснення підвищення учасникам бойових дій пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому, передбачене ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» підвищення жодним чином не впливає на перерахунок пенсії згідно ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки є підвищенням пенсії учасникам бойових дій, а не зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, ухвала Солом`янського районного суду м.Києва від 08 листопада 2016 року прийнята з дотриманням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.
Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 08 листопада 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 06 лютого 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.