Справа № 553/3057/13-а (2а/553/80/13)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м. Київ К/800/62187/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Заїки М.М., Мойсюка М.І. (доповідач), Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в місті Полтаві про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року, -

у с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в місті Полтаві (далі - УПФУ) про перерахунок пенсії. Просив суд визнати неправомірними дії УПФУ та зобов'язати нарахувати та виплатити пенсію як судді у відставці відповідно до статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» на підставі довідки від 2 липня 2013 року №09-07/563/13 за період з лютого по червень 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що отримуючи пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» має право на перерахунок її розміру відповідно до статей 37, 37-1 цього Закону та статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а відмовляючи в проведенні такого перерахунку відповідач порушив його права, у зв'язку з чим ОСОБА_4 просив про задоволення позову.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2013 року позов задоволено. Визнано дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_4 в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» неправомірними та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію як судді у відставці за період з 1 лютого 2013 року по 30 червня 2013 року включно у відповідності до статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» виходячи з розміру суддівської винагороди згідно довідки Господарського суду Полтавської області від 2 липня 2013 року № 09-07/563-13 року в розмірі 87 % заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді з урахуванням виплаченої пенсії без обмежень максимального розміру пенсії.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права просить ухвалене ним судове рішення скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що в даному випадку суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що позивач відповідно до постанови Верховної Ради України від 15 травня 2003 року звільнений з посади судді (у відставку за станом здоров'я), перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

2 липня 2013 року позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки Господарського суду Полтавської області від 2 липня 2013 року № 09-07/563-13 року.

Положеннями статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а в статті 8 Закону закріплено, що умови розміру оплати праці суддів визначається законом.

Згідно зі статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям за роботу на посаді судді щомісячно виплачується суддівська винагорода, яка складається з аналогічних складових заробітної плати, з якої позивачу призначалась пенсія державного службовця.

В частині пенсійного забезпечення судді прирівняні до державних службовців, оскільки статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає призначення та виплату пенсій суддям на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Тобто, за умови підвищення посадових окладів працюючим суддям, наявні підстави і для перерахунку суддям, пенсії яким призначено, як державним службовцям відповідно до статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу».

Пунктом 5 вказаної Постанови передбачено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення права на підвищення пенсії, її перерахунок проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Отже, обов'язковою передумовою проведення перерахунку пенсії є звернення пенсіонер із відповідною заявою до УПФУ.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач звернувся до УПФУ із заявою 2 липня 2013 року і просив провести перерахунок пенсії з 1 лютого 2013 року по 30 червня 2013 року.

Оскільки чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку пенсії за час, що передує зверненню пенсіонера із відповідною заявою, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Заїка

М.І. Мойсюк

Ю.К. Черпак