Справа № 810/2343/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Київ 810/2343/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (далі по тексту - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу перед бюджетом у сумі 393 417,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 06.07.2016 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 393 417,27 грн., який виник у зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 єдиного податку за травень - листопад 2015 року, нарахованої на вказану заборгованість пені та на підставі податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2305//138 та № 2304//137, які станом на день подання позовної заяви є узгодженими та підлягають погашенню в порядку чинного законодавства.

За наведених обставин та відповідно до вимог чинного законодавства 21.04.2015 відповідачу було виставлено податкову вимогу форми «Ф» № 1041-25, яку відповідач отримав 23.04.2015. Разом з цим, станом на 06.07.2016 відповідачем суму боргу, вказану у вимозі, самостійно не сплачено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2016 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати суду письмові заперечення проти позову та докази в обґрунтування цих заперечень.

Вказана ухвала була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження ФОП ОСОБА_1, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-9), однак вказана поштова кореспонденція повернулась до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Водночас, згідно приписів частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду не надавав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстровано 20.06.2002 (а.с. 7-9), 20.06.2002, відповідача взято на податковий облік в Білоцерківській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з 25.05.2012 є платником єдиного податку II групи (ставка - 20 %), що підтверджується Свідоцтвом платника єдиного податку Серії Б № 701686 (а.с. 13).

Відповідно до пункту 293.1 статті 293 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (пункт 293.2 статті 293 ПК України).

Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області від 12.01.2012 № 467-18 «Про встановлення фіксованої ставки єдиного податку для фізичних осіб - підприємців» встановлено ставки єдиного податку у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність залежно від виду господарської діяльності , з розрахунку на календарний місяць, а саме: для другої групи платників єдиного податку - фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень - 20 відсотків розміру мінімальної заробної плати (а.с. 14).

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2016 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2015 року на рівні 1 218 грн.

Згідно з пунктом 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Враховуючи мінімальний розмір заробітної плати станом на 2015 рік у розмірі 1 218 грн., щомісячний внесок відповідача з єдиного податку мав складати 243,60 грн. (20 % від 1 218 грн.).

В той же час, з наданої позивачем довідки від 31.05.2016 № 5047/10/10-02-23-0, від 31.05.2016 № 5048/10/10-02-230, копії витягу із зворотного боку картки особового рахунку з єдиного податку ФОП ОСОБА_1, за відповідачем з врахуванням попередньої переплати в сумі 91,27 грн. рахується податкова заборгованість за травень - листопад 2015 року в розмірі 1 613,93 грн. (а.с. 16-17, 36).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України встановлено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Враховуючи той факт, що у відповідача за період 19.06.2015 - 18.03.2016 років обліковувався та не був погашений податковий борг з єдиного податку, позивачем враховуючи положення Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, що затверджена Наказом ДПА від 17.12.2010 № 953 було нараховано ФОП ОСОБА_1 пеню у розмірі 121,59 грн, яка станом на день подання позову не була сплачена.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, представниками податкового органу в період з 29.04.2014 по 15.05.2014 було проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1) за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

За результатами вказаної перевірки податковим органом складено Акт перевірки від 29.05.2014 року № 1787/17-5/НОМЕР_1/63 (далі - Акт перевірки) (а.с. 20-27).

Висновком зазначеного Акта перевірки було встановлено порушення позивачем положень:

- п. 183.10 ст. 183, п.п. 139.1.6 п. 139.1 ст. 139, п. 177.2, п.177.3, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 88 554,87 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.4, п. 183.10 ст. 183, п. 187.1, п.187.7, ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 188 673 грн., в тому числі за липень 2013 року на суму 24 437 грн., за серпень 2013 року на суму 34 865 грн., за вересень 2013 року на суму 39 629 грн., за жовтень 2013 року на суму 295 грн., за листопад 2013 року на суму 1 322 грн., за грудень 2013 року на суму 88 125 грн.

На підставі Акта перевірки, відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення від 19.06.2014 року:

- № 2304//137 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) на суму 110 693,59 грн., з яких 88 554,87 грн. за основним платежем та 22 138,72 грн. за штрафними санкціями.

- № 2304//137 Форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг) (14010100) на суму 235 841,25 грн., з яких 188 673 грн. за основним платежем та 47 168,25 грн. за штрафними санкціями.

За рахунок попередньої переплати в розмірі 1 304,06 грн. було частково погашене зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб (а.с. 35).

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 по справі № 810/5656/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.06.2014 № 2304//137, від 19.06.2014 № 2305//138 та від 19.06.2014 № 2306//139 та вимогу № Ф-6/ від 19.06.2014 про сплату боргу (недоїмки), в задоволенні позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2304//137 № 2304//137 відмовлено (а.с.29-31).

Аналогічної думки дійшов Київський апеляційний адміністративного суд в постанові від 03.03.2016 по справі № 810/5656/15 за наслідками апеляційного оскарження постанови Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 (залишено без змін в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2304//137 № 2304//137) (а.с. 32-33).

Відповідно до положень частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Так, судом було встановлено, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 по справі № 810/5656/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2304//137 № 2304//137 станом на 17.10.2016 набрала законної сили.

Згідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи вказану норму Податкового кодексу України та той факт, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 по справі № 810/5656/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2304//137 № 2304//137 станом на 17.10.2016 набрала законної сили, суд дійшов висновку, що податкове зобов'язання позивача відповідно до податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2304//137 № 2304//137 є узгодженим.

Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Враховуючи той факт, що відповідачем не погашено суму податкових зобов'язань, які виникли на підставі податкових повідомлень - рішень від 19.06.2014 № 2304//137 № 2304//137, що залишені в силі постановою суду, позивачем нараховано відповідачу пеню за весь період просрочення сплати боргу починаючи з 19.06.2014 по 16.03.2016 у відповідності до статті 129 ПК України, що склала 32 617,49 грн. по податку на додану вартість та 13 833,48 грн. по податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки у відповідача був наявний узгоджений податковий борг, податковим органом у відповідності до частини 1 статті 59 Податкового Кодексу України було виставлено відповідачу податкову вимогу від 21.04.2015 форми «Ю» № 1041-25 на суму 377 481,70 грн. (а.с. 37).

Вказана податкова вимога отримана уповноваженою особою відповідача 23.04.2015, що підтверджується підписом вказаної особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що міститься в справі (зворотня сторона а.с. 37).

Проте, станом на час розгляду справи борг відповідачем не сплачено.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв'язку, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про сплату заявленого боргу або спростували його існування, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторонни - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Згідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, який не поніс витрат пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до статті 67 Конституції України, підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, статті 57, статті 59, Податкового кодексу України та керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 158-163,183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) до Державного бюджету України податковий борг у розмірі 393 417 (триста дев'яносто три тисячі чотириста сімнадцять) грн. 27 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.