Справа № 592/8281/16-а
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8281/16-а
Провадження №2-а/592/12/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю: секретаря судового засідання Троценко Ю. Ю. ,

представника позивача за договором: адвоката ОСОБА_1 ,

представника відповідача за довіреністю: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України Сумської Митниці ДФС до заступника начальника ОСОБА_4 про визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

08.09.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України Сумської Митниці ДФС до заступника начальника ОСОБА_4 про визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, в якій він зазначив про те, що постановою № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року заступника начальника Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС ОСОБА_4 його ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України та було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. . Він вважає вищезазначену постанову протиправною та просить суд скасувати її з наступних підстав. 02.12.2015 року ним ОСОБА_3 через Сумську митницю ДФС пункт пропуску Суджа-Юнаківка було ввезено транспортний засіб MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, для управління та комерційного використання на територію України (польської реєстрації, випуск 13.01.1998 року) . Переміщення транспортного засобу на митну територію України було здійснено за спрощеною процедурою на підставі Стамбульської Конвенції Про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року та ст. 189 МК України. Автомобіль MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, належить на праві власності підприємству фірмі Генесія Груп ТОВ, що підтверджується реєстраційними документами серія DR/BAJ № 0160642. Транспортний засіб було надано йому ОСОБА_3 в особисте управління на підставі договору доручення № 19/10/2015 від 19.09.2015 року в офіційному перекладі на закордонний паспорт на імя ОСОБА_3 з польської фірмою ТОВ Генесія Груп для комерційного безоплатного перевезення вантажів на території України, через територію України, з території України (п. п. 1.1. , 1.2. договору) . Під час проходження митного контролю ним було заявлено про режим ввезення тимчасове ввезення ТЗ на підставі міжнародної Конвенції Про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року терміном на 1 рік, для здійснення міжнародного безоплатного перевезення вантажів та пасажирів для польської фірми ТОВ Генесія Груп та її представництва, яке зареєстрована на території України. Будь-яких зауважень з боку співробітників митниці щодо правомірності вїзду на територію України для комерційного використання в інтересах фірми Генесія Груп ТОВ в митному режимі тимчасове ввезення заявлено не було, декларування та внесення грошової застави він не здійснював. 26.06.2016 року о 20 годині 33 хвилини під час перетину ним кордону через пункт пропуску Юнаківка Сумської митниці ДФС в напрямку виїзду з України до РФ на автомобілі Автомобіль MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, реєстраційний номер WI 15118 T, який належить на праві власності підприємству фірмі ТОВГенесія Груп , під його керуванням, Сумською Митницею ДФС було заявлено про порушення ним строків ввезення на митну територію України ТЗ через пункт пропуску Юнаківка Сумської митниці ДФС 26.06.2016 року у митному режимі транзит на строк встановлений ст. 95 МК України та було складено протокол про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України. Постанова в справі про порушення митних правил № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року йому була надіслана поштою, яку він отримав 05.09.2016 року у поштовій скриньці. Він вважає, що порядок визначення митного режиму, ввезеного ним автомобіля MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, врегульовано Стамбульською Конвенцією про тимчасове ввезення, вимог якої він чітко дотримувався при перетині кордону. Тому визначення ввезення ним автомобіля у режимі транзит органами Державної фіскальної служби України Сумської митниці вважає невірними, а дії зазначеного митного органу про винесення стосовно нього постанови № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року неправомірними. Законом України Про приєднання України до Конвенцій про тимчасове ввезення від 24.03.2004 року Україна приєдналася до Конвенції Про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року. Положення ч. 3 ст. 1. Законодавства України з питань державної митної справи зазначає, якщо міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України. Положеннями ч. 2 ст. 2 Конвенції про тимчасове ввезення від 24.03.2004 року передбачено, що режим тимчасово ввезення надається з загальним умовним звільнення від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру. У додатку С до ст. 2 цієї Конвенції передбачено, що правом на тимчасове ввезення відповідно до ст. 2 Конвенції користуються ТЗ комерційного використання. Відповідно до додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів. Згідно ст. 4 МК України транспортний засіб комерційного призначення це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах) , судно на повітряних подушках, повітряне судно, автотранспортний засіб(моторні ТЗ, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовується в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом,що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із ТЗ комерційного призначення. Відповідно до ст. 4 МК України ТЗ особистого користування це наземні ТЗ, які використовуються виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно. У відповідності до п. 25 ст. 4 МК термін Митний режим визначено як комплекс взаємоповязаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення. Положеннями ст. 71 МК України Вибір та зміна митного режиму передбачено, що декларант має право обирати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначений цим Кодексом поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим кодексом. Митний режим, яким поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до ч. 1 цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для тарифів, що переміщуються у такий інший митний режим. Згідно ч. 1 ст. 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою нормою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. З вищезазначеної норми випливає, що МК України передбачено можливість усного декларування точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Положеннями ч. 4 ст. 92 МК Умови поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту визначено, що для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів митну декларацію (документ, який відповідно до ст. 94 МК України використовується замість митної декларації) , товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару; 2) у випадках, визначених законодавством, надати органу доходів і зборів дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобовязання із сплати митних платежів відповідно до розділу X МК України. Ч. 1 ст. 94 МК Документи, що використовуються для декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту для декларування у митний режим транзиту товарів, що переміщуються будь-яким видом транспорту, крім випадків, визначених цією статтею, використовується митна декларація (у тому числі попередня митна декларація) . Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладена на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання. Згідно ст. 105 МК України митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 МК України та в Додатках В.1 В.9, С, О до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) , на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу. Ст. 1 Конвенції зазначено, що кожна із Договірних сторін зобовязана надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі ТЗ) , зазначених у Додатку до цієї Конвенції. Ст. 1 Додатку С до Конвенції встановлено, що комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, а приватне (особисте) використання означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного призначення. Згідно ст. 2 Додатку до Конвенції користуються правом на тимчасове ввезення ТЗ комерційного чи приватного використання. Згідно п. а ст. 5 Додатку С до Конвенції ТЗ комерційного використання повинні бути зареєстровані на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на особу, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення і мають ввозитися та використовуватися особами, які здійснюють свою діяльність з такої території. Відповідно до ч. 1 ст. 366 МК України громадяни самостійно обирають один з 2-х каналів для проходження митного контролю. Згідно з Додатком А до Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року Додаток щодо документів на тимчасове ввезення (книжка АТА, книжка СОР) при тимчасовому ввезенні ТЗ комерційного призначення, особа, яка його ввозить, зобовязана подати митному органу документ на тимчасове ввезення, що використовується для тимчасового ввезення ТЗ. Ч. 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортний засіб особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких ТЗ на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких ТЗ на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюється на ТЗ, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, що підтверджується відповідними документами. Дій які б підтверджували знаходження автомобіля на території України у режимі транзит ним не вчинялись (декларування, та внесення застави) , а напроти він дотримувався терміну перебування ТЗ на території України у один рік у відповідності до Конвенції. Главою 55 Розділу XIІ МК України передбачено, що переміщення громадянином-резидентом ТЗ, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземних держав, у будь-який інший митний режим ніж транзит, супроводжується обовязковим письмовим декларуванням цього ТЗ, виконанням інших формальностей, передбачених МК (письмового зобовязання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо) . П. а ст. 7 Додатку до Конвенції зазначається, що, незважаючи на положення ст. 5 цього Додатку, ТЗ комерційного використання можуть використовуватися третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані чи постійно проживають на території тимчасового ввезення. Відповідно до ст. 6 Додатку С до Конвенції згода на тимчасове ввезення ТЗ надається без вимагання митного документа або гарантії. Тому він вважає, що він правомірно, в рамках митного законодавства України та Конвенції від 26.06.1990 року ввіз на митну територію України автомобіль MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, що належить на праві власності підприємству фірмі Генесія Груп ТОВ, що підтверджується реєстраційними документами серія DR/BAJ № 0160642, для комерційного призначення відповідно до п. 1.2. договору № 19/10/2015 від 19.09.2015 року. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 72 КАС підставою для звільнення від доказування є обставини, встановленні судовим рішення в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено обставини. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.07.2015 року, яка вступила в законну силу, вже було встановлено неправомірність дій Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС саме при аналогічних обставинах, а також постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 року справа № 592/6175/15-а, постановою Харківського адміністративного суду від 25.04.2016 року справа № 592/7242/15-а, де було встановлено неправомірні дії ДФС. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 293, 294 КУпАП; ст. ст. 4, 467, 470 МК України; ст. ст. 11, 71, 72, 86, 159 163, 171-2 КАС України, Конвенції Про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року, він просив: 1. Визнати протиправною та скасувати постанову № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року заступника начальника Державної фіскальної служби України Сумської митниці ДФС ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України у виді штрафу у розмірі 8500 грн. . 2. Витребувати у відповідача Державної фіскальної служба України Сумська Митниця ДФС 40020 м. Суми, вул. Воровського, 24, адміністративний матеріали за ч. 3 ст. 470 МК України відносно ОСОБА_5 . 3. Зупинити виконання постанови ОСОБА_3 до вирішення питання по суті. 4. Всі судові витрати покласти на відповідача.

03.01.2017 року представник відповідача за довіреністю головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним порушенням Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 надав заперечення на адміністративний позов, в якому він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/8281/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Сумської митниці ДФС заступника начальника митниці начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_4 про визнання постанови в справі про порушення митних правил № 0327/80502/16 протиправною та її скасування. Ознайомившись зі змістом предявлених позовних вимог, він важає, що вони є безпідставними, не відповідають у повній мірі дійсним фактичним обставинам справи, суперечать вимогам чинного законодавства та задоволенню не підлягають. Зазначене підтверджується наступними доводами. І. Щодо дійсних обставин справи. 26.06.2016 року о 20 годині 33 хвилини в зону митного контролю митного поста Юнаківка Сумської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який слідував з України в Росію. З метою митного оформлення транспортного засобу MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, ОСОБА_3 були надані документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в ОСОБА_6 № 0160642, договір доручення на комерційне використання транспортного засобу № 19/10/2015. Під час проведення митного контролю було встановлено, що згідно наявної інформації в ЄАІС ДФС транспортний засіб MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, був ввезений ОСОБА_3 через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску Суджа Юнаківка 02.12.2015 року о 17 годині 46 хвилин з метою транзиту на строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України. Враховуючи час ввезення 02.12.2015 та час вивезення 26.06.2015 року транспортного засобу марки Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, ОСОБА_3, відповідно до ч. 1 ст. 95 МК України, були порушені строки транзитного перевезення більше ніж на 10 діб. Згідно ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, що переміщуються транзитом, в тому числі внутрішнім митним транзитом, повинні бути доставлені до митного органу призначення у строк, передбачений ст. 95 МК України, саме: 10 діб для автомобільного транспорту (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб) . До товарів, відповідно до п. 57 ст. 4 МК України відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення) , валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Згідно ст. 193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої МК України. У звязку з тим, що в діях ОСОБА_3 були наявні всі ознаки складу порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, тобто перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки до митниці призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб, постановою Сумської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року даного громадянина було притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином, в дійсності ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення встановлених законодавством строків доставки до митниці призначення товарів, які були оформленні в режимі транзит . II. Повідомлені позивачем фактичні обставини, щодо здійснення декларування ввезеного ним транспортного засобу на митну територію України в режимі тимчасового ввезення, дійсності не відповідають. В тексті позовної заяви позивач стверджує, що 02.12.2015 року ним через пункт пропуску Суджа-Юнаківка було ввезено транспортний засіб MERCEDES-BENZ 210 2,2D , кузов WDB 2100041A594089, реєстраційний номер WI 15118 T, для управління та комерційного використання на територію України. Під час проходження митного контролю ним було заявлено режим тимчасове ввезення ТЗ на підставі міжнародної Конвенції Про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року терміном на 1 рік, для здійснення міжнародного безоплатного перевезення вантажів та пасажирів для польської фірми ТОВ Генезія Груп та її представництва, яка зареєстрована на території України . Однак, зазначена інформація не відповідає та не може відповідати дійсності за наступних обєктивних причин. По-перше, згідно наявної інформації в ЄАІС ДФС транспортний засіб MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, був ввезений ОСОБА_3 через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску Суджа Юнаківка 02.12.2015 року о 17 годині 46 хвилин з метою транзиту. Положеннями ст. 71 МК України безпосередньо передбачено, що декларант має право обирати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначений МК України. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених МК України. Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. З викладених норм очевидно, що заявлення (декларування) митного режиму під час переміщення товарів та транспортних засобів комерційного призначення здійснюється декларантом, а не посадовою особою митного органу. Саме тому, наявність в ЄАІС ДФС відомостей про здійснення декларування 02.12.2015 року ОСОБА_3 вищевказаного транспортного засобу та його митного оформлення в пункті пропуску Суджа Юнаківка Сумської митниці ДФС в режимі транзит, однозначно вказує на заявлення вказаним громадянином при ввезені даного транспортного засобу режиму транзит, а не режиму тимчасове ввезення. По-друге, у разі заявлення ОСОБА_3 при ввезенні транспортного засобу Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, режиму тимчасового ввезення, йому необхідно було предявити митному органу документи, які підтверджують факт виконання конкретної транспортної операції та часу, необхідного для її виконання, яких в матеріалах справи немає. Він звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 у тексті позовної заяви повідомляє про буцімто декларування ним 02.12.2015 року транспортного засобу MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, в режимі тимчасового ввезення на умовах Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року, до якої Україна приєдналася згідно Закону України від 24.03.2004 року № 1661-IV. Надалі позивач наводить низку положень цієї Конвенції, які, на його думку, нібито дозволяють йому ввозити вищевказаний транспортний засіб на умовах вказаної Конвенції з повним звільненням від оподаткування. При цьому, Позивач посилається на положення: - п. а ст. 5 Додатку С Стамбульської конвенції, якими передбачено, що для користування правом на пільги (звільнення від оподаткування) при тимчасовому ввезені транспортних засобів, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстрованим на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на імя особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитися та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність за такої території; - п. а ст. 7 Додатку С Стамбульської конвенції, згідно якому, незважаючи на положення ст. 5 цього транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватися третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення. Разом з тим, ч. 1 ст. 9 Стамбульської конвенції встановлено, що подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезенні. З огляду на викладене, очевидно, що для поміщення транспортного засобу Мерседес- Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, в режим тимчасового ввезення, ОСОБА_3 повинен був заявити вказаний режим (чого ним зроблено не було) , а також надати посадовим особам митного органу документи, які підтверджують виконання відповідним транспортним засобом конкретних транспортних операцій та часу їх виконання на митній території України. Жодних вказаних документів митному органу взагалі не надавалося. Відповідних документів, які підтверджують факт виконання в період з 02.12.2015 року по 26.06.2016 року ОСОБА_3 конкретної транспортної операції до позовної заяви не додано. Зазначене однозначно вказує на те, що ОСОБА_3 режиму тимчасового ввезення, під час ввезення 02.12.2015 року транспортного засобу Мерседес- Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, не заявлялося, а повідомленні ним фактичні обставини носять недостовірний характер. III. Дії ОСОБА_3 носили протиправний характер. В тексті позовної заяви ОСОБА_3 наводить зміст ч. 1 ст. 381 МК України, якими встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. Посилаючись на вказану норму, позивач наголошує на тому, що дій, які б підтверджували декларування ним транспортного засобу в режим транзит, вчинено не було (декларування та внесення застави) та повідомляє, що він дотримувався терміну перебування транспортного засобу на території України у один рік у відповідності до Конвенції. Вказані твердження та висновки позивача є помилковими оскільки По-перше, положення ч. 1 ст. 381 МК України в даному випадку застосуванню не підлягають. Вказані положення застосовуються виключно при переміщенні транспортних засобів особистого використання громадянами. В даному ж випадку переміщувався транспортний засіб комерційного використання, що належить юридичній особі (нерезиденту) . Переміщення юридичними особами (нерезидентами) транспортних засобів комерційного призначення в режимі транзит здійснюється без подання митної декларації та без сплати митних платежів. По-друге, положенням ч. 1 ст. 9 додатку С Конвенції встановлено часові межі тимчасового перебування транспортних засобів комерційного використання на митній території країни, які обмежуються часом, необхідним для закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. На підставі наведеного, він стверджує, що позивач вчинив протиправні дії, відповідальність за які встановлена ч. 3 ст. 470 МК України, адже ним 02.12.2015 року у пункті пропуску Суджа Юнаківка Сумської митниці ДФС був задекларований до переміщення транспортний засіб комерційного призначення MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, в режимі транзит, який у встановлені законодавством строки не було вивезено ним із митної території України. Повідомлена позивачем інформація про правомірність використання ним в період з 02.12.2015 року по 26.06.2016 року вищевказаного транспортного засобу на митній території України на умовах Стамбульської конвенції дійсності не відповідає, адже даний транспортний засіб у режимі тимчасового ввезення ним не декларувався, а знаходження вказаного транспортного засобу на митній території України у вищевказаний період взагалі не відповідає положенням ч. 1 ст. 9 додатку С Стамбульської конвенції. Підсумовуючи все вищевикладене, керуючись ст. 49 КАС України; ст. ст. 93, 95, 257, 193, 470 МК України, він просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Сумської митниці ДФС (заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління боротьби з митними правопорушеннями) ОСОБА_4 у визнанні противоправною та скасуванні постанови в справі про порушення митних правил № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року.

Із змісту постанови № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року вбачається, що заступник начальника Сумської митниці ДФС начальник управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил № 0327/80502/16 від 26 червня 2016 року, за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює представником фірми ГЕНЕЗІЯ ОСОБА_7 з о. о. (м. Суми, вул. Воєводина, 9) , який проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт МВ № 332790, виданий 05.09.2006 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, встановив: 26.06.2016 року о 20 годині 33 хвилини в зону митного контролю митного поста Юнаківка Сумської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який слідував з України в Росію. З метою митного оформлення транспортного засобу Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, ОСОБА_3 були надані документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в ОСОБА_6 № 0160642, договір доручення на комерційне використання транспортного засобу № 19/10/2015. Під час проведення митного контролю було встановлено, що згідно наявної інформації в ЄАІС ДФС транспортний засіб Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, був ввезений ОСОБА_3 через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску Суджа Юнаківка 02.12.2015 року о 17 годині 46 хвилин з метою транзиту, на строк встановлений ч. 1 ст. 95 МК України. Враховуючи час ввезення 02.12.2015 року та час вивезення 26.06.2015 року транспортного засобу марки Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, ОСОБА_3, відповідно до ч. 1 ст. 95 МК України, було порушено строки транзитного перевезення більше ніж на 10 діб. Згідно ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, що переміщуються транзитом, в тому числі внутрішнім митним транзитом, повинні бути доставлені до митного органу призначення у строк, передбачений ст. 95 МК України, а саме: саме 10 діб для автомобільного транспорту (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб) . До товарів, відповідно до п. 57 ст. 4 МК України відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення) , валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Згідно ст. 193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої МК України. У наданих письмових поясненнях ОСОБА_3 жодних причин не вивезення автомобіля марки Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, у строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вказав. У той же час, відповідно до розяснень Державної митної служби України від 05.03.2013 року № 11.1/2-12.2/2172-ЕП Про тимчасове ввезення автомобільних транспортних засобів громадянами-резидентами , подібні транспортні засоби переміщуються на наступних умовах: - відповідно до положень п. 59 ст. 4 МК України транспортні засоби комерційного призначення це, зокрема, автотранспортні засоби (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) , що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів. Ст. 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) визначено, що комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів. Пунктом а ст. 8 Додатка С до Конвенції та ч. 3 ст. 189 МК України визначено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України. Відповідно до ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення поміщуються виключно транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 МК України та додатку С до Конвенції, на умовах, визначених дим Додатком. Ч. ч. 1, 2 ст. 194 МК України передбачено, що у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть предявлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть предявлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до ст. 94 МК України. Згідно з ч. 2 ст. 259 МК України попередня декларація повинна містити відомості достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення. Перелік документів та відомостей, які подаються митному органу декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником під час переміщення товарів автомобільним транспортним засобом комерційного призначення через митний кордон України, визначено в ч. 1 ст. 335 МК України. Окрім того, згідно зі ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документи на вантаж. Відповідно до п. 3.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Мінфіну України від 09.10.2012 року № 1066, переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється після перевірки посадовою особою митниці відправлення наявності електронної копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації в ЄАІС. Перевірка здійснюється шляхом запиту до ЄАІС за номером попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації та встановлення відповідності інформації, що міститься у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах, відомостям, заявленим в електронній копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації. П. 3.7 Порядку встановлено, що після перевірки наявної електронної копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації в ЄАІС посадова особа митниці відправлення заносить до ЄАІС відомості, зокрема, про транспортний засіб комерційного призначення (відповідно до реєстраційних документів на транспортний засіб зазначаються назва та/або реєстраційний номер) . Строки доставки товарів і транспортних засобів комерційного призначення до митного органу, в якому здійснюватиметься їх митне оформлення, встановлюються відповідно до ст. 95 МК України. Щодо транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються для платного перевезення пасажирів, згідно зі ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів і багажу (Женева, 01.03.1973 рік) перевізник повинен видати індивідуальний або колективний квиток, у якому зазначені назва та адреса перевізника, а також який містить вказівку, що договір перевезення підпадає під дію положень цієї Конвенції. Відповідно до положень ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень) , білетно-облікову документацію. При цьому з урахуванням положень ст. ст. 95, 108, 189, 191, 200 МК України строк тимчасового ввезення для автомобільних транспортних засобів комерційного призначення, що ввозяться на митну територію України, становить 20 днів. Ч. 2 ст. 105 МК України передбачено, що у разі порушення умов митного режиму тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання режиму, зобовязана сплатити суму податкового зобовязання та пеню відповідно до ПК України. Водночас згідно з п. 60 ст. 4 МК України транспортні засоби особистого користування наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 т) , 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно. Ст. 1 додатка С до Конвенції встановлено, що приватне використання означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання. Ст. 1 Конвенції та п. 35 ст. 4 МК України встановлено, що поняття особа означає юридичну та фізичну особу. У звязку з цим особисте користування (приватне використання) не обмежується виключно інтересами фізичної особи, а може здійснюватися і в інтересах юридичних осіб. З урахуванням положень МК України та Конвенції транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення. Митне оформлення таких транспортних засобів здійснюється згідно з ч. 3 ст. 380 МК України. Крім того, Угодою між Урядом України і Урядом ОСОБА_6 про міжнародні автомобільні перевезення від 18.05.1992 року, яку із застереженнями було ратифіковано Законом України від 21.09.2000 № 1977-ІІІ (застереження знято згідно із Законом України від 07.02.2002 року № 3058-111) регламентуються перевезення пасажирів і вантажів між обома країнами, а також транзит через їх території, що здійснюються транспортними засобами, зареєстрованими на території однієї з Договірних Сторін. Відповідно до вимог ст. 2 цієї Угоди під Перевізником розуміється фізична або юридична особа, яка проживає або має свою установу в Україні або в ОСОБА_6 і яка має право на здійснення міжнародних автомобільних перевезень згідно з чинним законодавством її держави. Поняття Транспортний засіб означає: а) транспортний засіб з механічним приводом, сконструйований або пристосований для перевезень вантажів або для буксирування інших транспортних засобів, призначених для цих перевезень; б) сукупність транспортних засобів, які відповідають вимогам, зазначеним у пункті (а) , а також з причепом або напівпричепом; в) дорожний транспортний засіб з механічним приводом, який обладнаний спеціальним постійним устаткуванням і становить його інтегральну частину, яка не трактується як вантаж; г) транспортний засіб, призначений для перевезення більш ніж 9 пасажирів з водієм. Згідно з вимогами ст. ст. 3, 4 цієї Угоди регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються автобусами. Таким чином, з урахуванням вимог Стамбульської конвенції, Угоди між Урядом України і Урядом ОСОБА_6 про міжнародні автомобільні перевезення від 18.05.1992 року та МК України від 13.03.2012 № 4495-VI, легкові автомобілі, які належать юридичним особам, зареєстрованим у ОСОБА_6, та ввозяться в Україну громадянами-резидентами, не можуть бути віднесеними до транспортних засобів комерційного призначення. Вищевказані норми та матеріали справи вказують на відсутність підстав можливого оформлення автомобіля марки Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, в митному режимі тимчасове ввезення . Таким чином, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 3 ст. 470 МК України, тобто перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки до митниці призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб. Про час та місце розгляду справи України ОСОБА_3 був повідомлений належним чином. Керуючись ч. 3 ст. 470, ст. ст. 487, 489, 495, 522 527 МК України від 13.03.2012 року № 4495-VІ; ст. ст. 11, 33, 248, 280, 283 285 КУпАП, постановив: 1. Громадянина України ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. 2. На громадянина ОСОБА_3 накласти адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 8500 гривень (пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) . 3. На підставі ст. 285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати громадянину ОСОБА_3.

У відкритому судовому засіданні представник позивача за договором адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. Він просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача за довіреністю головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним порушенням Сумської митниці ДФС ОСОБА_2 позов не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним в його запереченні. Він просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представника позивача за договором адвоката ОСОБА_1, пояснення представника відповідача за довіреністю головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним порушенням Сумської митниці ДФС ОСОБА_2, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 27.07.2016 року постановою про порушення митних правил № 0327/80502/16 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 3 ст. 470 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. . Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 26.06.2016 року о 20 годині 33 хвилини в зону митного контролю митного поста Юнаківка Сумської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який слідував з України в Росію. Під час проведення митного контролю було встановлено, що згідно наявної інформації в ЄАІС ДФС транспортний засіб Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, був ввезений ОСОБА_3 через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску Суджа Юнаківка 02.12.2015 року о 17 годині 46 хвилин з метою транзиту, на строк встановлений ч. 1 ст. 95 МК України. Враховуючи час ввезення 02.12.2015 року та час вивезення 26.06.2015 року транспортного засобу марки Мерседес Бенц , реєстраційний номер WI 15118 T, ОСОБА_3, відповідно до ч. 1 ст. 95 МК України, було порушено строки транзитного перевезення більше ніж на 10 діб. За перевищення ОСОБА_3 встановленого ст. 95 МК України строку доставки до митниці транспортного засобу, його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. .

Згідно реєстраційного документу DR/BAJ № 0160642, MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, належить на праві власності підприємству фірмі Генесія Груп ОСОБА_6. З договору доручення на комерційне використання транспортного засобу № 19/10/2015 від 19.09.2015 року, укладеного між фірмою ГЕНЕЗІЯ ОСОБА_7 з о. о. (замовник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_3 (виконавець) слідує, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання на регулярній основі виконувати за вказівками замовника та/або представництва завдання, з використанням транспортного засобу замовника для здійснення, в рамках Конвенції про тимчасове ввезення комерційного безоплатного перевезення вантажів, належних замовнику та/або структурному підрозділу представництву ГЕНЕЗІЯ ОСОБА_7 з о. о. , зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_2, а також комерційного безоплатного перевезення вантажів, які призначаються для замовника та/або для представництва, на територію України, через територію України, з території України.

Ст. 4 МК України визначено, що транспортні засоби комерційного призначення це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах) , судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Транспортні засоби особистого користування це наземні транспортні засоби, які використовуються виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

У відповідності до ст. ст. 103, 104 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: при перевезенні автомобільним транспортом: документи на транспортний засіб, зокрема, ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність) ; транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні) ; визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності) ; комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та одержувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або обєм товарів (у метрах кубічних) , крім великогабаритних вантажів.

У відповідності до ч. 1 ст. 105 МК України, у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 МК України та в Додатках B.1 B.9, C, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) , на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Ч. ч. 1, 3 ст. 189 МК України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Відповідно до п. а ст. 1 Конвенції про тимчасове ввезення, до якої Україна приєдналась 24.03.2004 року, тимчасове ввезення означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари, у тому числі транспортні засоби, умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари, у тому числі транспортні засоби, мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Згідно п. b ст. 1 Додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення, комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Умови здійснення міжнародних перевезень вантажів та пасажирів (багажу) регламентовані Конвенцію про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 року) та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева, 1973 року) .

Конвенція про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (м. Женева, 1956 року) застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції. Ст. ст. 4, 5 цієї Конвенції передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною, другий примірник якої супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 року) застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів (та у відповідних випадках їх багажу) транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються.

Ст. 5 Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника.

Згідно ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт , у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт визначено документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема, дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документи на вантаж, а при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень) , білетно-облікову документацію.

Отже, визнання автотранспортного засобу, у тому числі легкового, як транспортного засобу комерційного використання можливо виключно за умови його використання для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безоплатного перевезення вантажів, що повинно підтверджуватись: при платному перевезенні осіб: білетно-обліковою документацію; при платному чи безоплатному промисловому чи комерційному транспортуванні товарів: товарно-транспортними документами, зокрема міжнародною автомобільною накладною (СМR) .

Таким чином, громадянин, який возить транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, повинен мати: документи, що підтверджують здійснення цим громадянином діяльності на користь юридичної особи власника (користувача) транспортного засобу; належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення транспортного засобу; документи на транспортний засіб, що підтверджують його реєстрацію в іншій державі на імя особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами України; документи на транспортний засіб, що підтверджують мету його тимчасового ввезення; документи, що підтверджують комерційне використання транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав митному органу належних документів, які б вказували на міжнародне платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення товарів за допомогою легкового транспортного засобу при вїзді 02.12.2015 року на територію України на автомобілі MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, що належить на праві власності підприємству фірмі Генесія Груп ОСОБА_6. Окрім того, структурний підрозділ представництво ГЕНЕЗІЯ ОСОБА_7 з о. о. , зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_2, в податкових деклараціях за 2013, 2014, 2015 роки звітувало про відсутність господарської діяльності.

В той же час, з журналу пункту пропуску Суджа Юнаківка вбачається, що ОСОБА_3 02.12.2015 о 17 годині 46 хвилин вїхав на територію України на автомобілі MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089, з метою особистого користування в режимі транзит.

Ст. 90 МК України визначено, що транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

П. 3 ч. 1 ст. 93 МК України встановлено, що товари, що переміщуються транзитом, в тому числі внутрішнім митним транзитом, повинні бути доставлені до митного органу призначення у строк, передбачений ст. 95 МК України.

Ст. 95 МК України визначено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, а саме: 10 діб для автомобільного транспорту (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб) .

Ч. 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Сумської митниці ДФС від 27.07.2016 року у справі про порушення митних правил № 0327/80502/16 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за те, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089 був ввезений ОСОБА_3 на територію України через Сумську митницю ДФС, пункт пропуску Суджа Юнаківка 02.12.2015 о 17 годині 46 хвилин з метою транзиту, на строк встановлений ст. 95 МК України, і лише 26.06.2016 року о 20 годині 33 хвилини вказаний легковий автомобіль MERCEDES-BENZ 210 2,2D , реєстраційний номер WI 15118 T, кузов WDB 2100041A594089 під керуванням ОСОБА_3 заїхав в зону митного контролю митного поста Юнаківка Сумської митниці ДФС для виїзду в Росію.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки він перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки до митниці транспортного засобу більше ніж на десять діб.

Отже, враховуючи, що постанова в справі про порушення митних правил № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, відтак суд дійшов висновку про те, що в частині визнання протиправною та скасування постанови № 0327/80502/16 від 27.07.2016 року заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 470 МК України у виді штрафу у розмірі 8500 грн. позовні вимоги є необґрунтованими.

Що стосується вимоги позивача про зупинення виконання постанови щодо ОСОБА_3 до вирішення питання по суті, то суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 215 КАС України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд своєю ухвалою може зупинити виконання судового рішення, яке переглядається за нововиявленими обставинами, до закінчення перегляду.

Згідно ч. 3 ст. 257 КАС України у разі поновлення судом апеляційної інстанції строку апеляційного оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання постанови або ухвали. Виконання постанови або ухвали може бути зупинено також в інших випадках, встановлених цим Кодексом.

МК України взагалі не містить поняття зупинення виконання постанови, будь-то постанови уповноваженої особи або постанови суду.

Враховуючи те, що судом першої інстанції рішення не переглядалося за нововиявленими обставинами, як те передбачене ст. 252 КАС України, відтак суд дійшов до висновку про те, що в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України Сумської Митниці ДФС до заступника начальника ОСОБА_4 про визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України Сумської Митниці ДФС до заступника начальника ОСОБА_4 про визнання постанови протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, відмовити повністю.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: І.Г. Бичков