Справа № 815/208/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/208/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 рокуз Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

за участю секретаря - Чабаненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Одеської обласної державної адміністрації (далі - Відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просить визнати неправомірними дії Одеської обласної державної адміністрації щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства, зобов'язати Одеську обласну державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_1 про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства, у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» №393/96-ВР від 02.10.1996 року, стягнути з Одеської обласної державної адміністрації матеріальну шкоду у розмірі 506,00 грн., стягнути з Одеської обласної державної адміністрації моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 16.05.2016 року направив на адресу Одеської обласної державної адміністрації заяву, в якій просив роз'яснити вимоги діючого законодавства. 07.12.2016 року з Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації надійшла відповідь, в якій було зазначено, що за дорученням Одеської обласної державної адміністрації Департаментом охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації було розглянуто звернення Позивача та проінформовано, що питання, викладене у зверненні Позивача, не відноситься до компетенції Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації. За вказаних підстав, Позивач зазначив, що Відповідачем було не тільки порушено строки розгляду його заяви, визначені Законом України «Про звернення громадян», а і взагалі не надано відповіді по суті поданого звернення, у зв'язку з чим фактично, на думку Позивача, проігноровано вимоги Закону України «Про звернення громадян».

В судовому засіданні Позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с. 3-5). Крім того, в судовому засіданні Позивач додатково пояснив, що до складу матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з Відповідача, окрім заявленої в тексті позовної заяви, входить сума витрат в розмірі 12,52 грн. - вартість поштового направлення Позивачем позову до суду.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 35-37). В судовому засіданні представник Відповідача зазначив, що листом від 16.05.2016 року Позивач звернувся до голови Одеської обласної державної адміністрації із заявою про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства. 23.05.2016 року заяві Позивача присвоєно вхідний номер П-1083. Відповідно до резолюції голови Одеської обласної державної адміністрації від 23.05.2016 року звернення направлено до розгляду та інформування до Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації. Посилаючись на вимоги Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Інструкції з діловодства в Одеській обласній державній адміністрації», Положення про Департамент охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації № 578/А-2015 від 21.09.2015 року, представник Відповідача зазначив, що будь-яких порушень з боку Одеської обласної державної адміністрації з розгляду заяви Позивача вчинено не було, а всі можливі порушення були вчинені Департаментом охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, який є юридичною особою та має самостійно нести відповідальність за вчиненні порушення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, будь-яких клопотань чи пояснень до суду не надав, у зв'язку з чим його неявка в судове засідання була визнана судом неповажною та, на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

16.05.2016 року ОСОБА_1 направив на адресу Одеської обласної державної адміністрації заяву, в якій просив роз'яснити до яких платежів відноситься сплата щодо проїзду автомобільного транспорту на територію промринку 7 км, чи мають інваліди війни право на пільгу при проїзді на територію промринку 7 км (в зоні стоянки автомобілів) та в яких випадках, чи дійсно пільгу на проїзд на територію промринку 7 км має автомобіль з відзнакою керування інвалідом, чи вказану пільгу має інвалід, якому належить автомобіль і яким він керує на законних підставах, чому при сплаті за проїзд 20 грн. видається чек на сплату 15 грн. (а.с. 8, 31).

23.05.2016 року заяву ОСОБА_1 від 16.05.2016 року зареєстровано в Одеській обласній державній адміністрації за вх. № П-1083 (а.с. 32).

Відповідно до резолюції голови Одеської обласної державної адміністрації, до розгляду поданого звернення долучені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 19).

30.11.2016 року Департаментом охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації надано відповідь за вих. № П-1060-К50-01, в якій було зазначено, що за дорученням Одеської обласної державної адміністрації Департаментом охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації було розглянуто звернення Позивача та проінформовано, що питання, викладене у зверненні Позивача, не відноситься до компетенції Департаменту охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації, оскільки промисловий ринок 7 км є комерційною структурою і територіально відноситься до Овідіопольського району, у зв'язку з чим запропоновано Позивачу звернутись за роз'ясненням до Овідіопольської районної державної адміністрації (а.с. 32).

07.12.2016 року зазначену відповідно отримано Позивачем (а.с. 32, зворотній бік).

Вважаючи дії Відповідача такими, що порушують положення Закону України «Про звернення громадян», Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначені Законом України «Про звернення громадян» N 393/96-ВР від 02.10.1996 року (далі - Закон України N 393/96-ВР). Вказаний закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону України N 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України N 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, заява (клопотання) є зверненням громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону України N 393/96-ВР визначені вимоги, встановлені вказаним законом до звернення, в тому числі зазначено, шо письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Судом встановлено, що 16.05.2016 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку направив на адресу Одеської обласної державної адміністрації заяву, в якій просив роз'яснити до яких платежів відноситься сплата щодо проїзду автомобільного транспорту на територію промринку 7 км., чи мають інваліди війни право на пільгу при проїзді на територію промринку 7 км (в зоні стоянки автомобілів) та в яких випадках, чи дійсно пільгу на проїзд на територію промринку 7 км має автомобіль з відзнакою керування інвалідом, чи вказану пільгу має інвалід, якому належить автомобіль і ким він керує на законних підставах, чому при сплаті за проїзд видається чек на сплату 15 грн. (а.с. 8).

Подана заява відповідає вимогам, визначеним Законом України N 393/96-ВР, а відтак є зверненням.

23.05.2016 року звернення ОСОБА_1 від 16.05.2016 року зареєстровано в Одеській обласної державної адміністрації за вх. № П-1083.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України N 393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Відповідно до ст. 20 Закону України N 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Крім того, розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації № 852/А-2010 від 20.09.2010 року (у редакції розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації № 466/А-2014 від 06.06.2014 року) затверджено Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації. Відповідне розпорядження опубліковано на офіційному веб-порталі Одеської обласної державної адміністрації в розділі «Звернення громадян» http://oda.odessa.gov.ua/info/zvernennya-gromadyan/polozhennya-pro-poryadok-rozglyadu-pismovih-zvernen-gromadyan-v-odeskj-oblasnj-derzhavnj-admnstrac/?year=2016&month=3.

Зазначеним положенням визначені організаційні засади приймання, реєстрації, проходження та розгляду письмових пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) та скарг громадян (далі - звернення громадян) в Одеській обласній державній адміністрації (далі - облдержадміністрація). В свою чергу, п. 1.5 положення передбачено, що відповідальність за організацію роботи зі зверненнями громадян в апараті облдержадміністрації покладається на заступника голови - керівника апарату Одеської обласної державної адміністрації, в управліннях, інших структурних підрозділах, що входять до її складу, - на їхніх керівників. При цьому, п. 3.3 вказаного положення передбачено, що у разі, якщо вирішення питань, порушених у письмових зверненнях громадян, не належить до повноважень облдержадміністрації, вони пересилаються відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті, у строк не більше п'яти днів з дня надходження до облдержадміністрації, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Звернення направляється визначеному органу супровідним листом Відділу з повідомленням заявника.

При цьому, п. 3.4 вказаного положення передбачено, що звернення громадян, розгляд порушених питань в яких належить до компетенції облдержадміністрації, не пізніше, ніж на другий день після реєстрації направляються Відділом структурному підрозділу облдержадміністрації, апарату облдержадміністрації із зазначенням строку для підготовки проекту відповіді заявнику за підписом першого заступника, заступників голови, заступника голови-керівника апарату облдержадміністрації відповідно до функціональних обов'язків. Звернення направляється Відділом разом із матеріалами попередніх звернень у разі, якщо листування із зазначених питань вже здійснювалось, а відповідний структурний підрозділ визначений виконавцем вперше. Якщо виконавець вважає, що розгляд отриманого звернення громадян не належить до його компетенції, він не пізніше ніж за 2 дні після отримання повертає до Відділу оригінали звернення та надає інформацію з обґрунтуванням необхідності зняття питання з контролю (п. 3.5 положення).

Судом встановлено, що Відповідачем в строки, визначені ст. 20 Закону України N393/96-ВР, заяву ОСОБА_1 від 16.05.2016 року про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства розглянуто не було. В своїх запереченнях представник Відповідача зазначив, що відповідно до резолюції голови Одеської обласної державної адміністрації, звернення ОСОБА_1 від 16.05.2016 року про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства направлено до розгляду за належністю до Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, оскільки Відповідач вважав, що питання, порушені в одержаному зверненні, не входять до компетенції Одеської обласної державної адміністрації.

Проте, суд зазначає, що надана до суду резолюція голови Одеської обласної державної адміністрації не свідчить про пересилання звернення Позивача за належністю на розгляд органу, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 7 Закону України N 393/96-ВР, п. 3.3 Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації, а свідчить лише про те, що керівником Одеської обласної державної адміністрації М.Саакашвілі долучено до розгляду поданого звернення по суті співробітників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зобов'язано за результатом розгляду проінформувати заявника (а.с. 19). Крім того, встановлено й контроль виконання вказаного звернення - 06.07.2016 року, що становить 15 днів з дати отримання Одеською обласною державною адміністрацією звернення Позивача - граничний строк, визначений Законом України N 393/96-ВР для розгляду суб'єктом владних повноважень звернень, які не потребують додаткового вивчення. Крім того, відсутній й у Відповідача супровідний лист відповідного Відділу, передбаченого п. 3.3 Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації, про направлення в п'ятиденний строк матеріалів звернення за належністю та отримання відповідним органом, до компетенції якого відноситься вирішення питання по суті.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що будь-яких належних чи допустимих доказів на підтвердження факту виконання Відповідачем приписів ч. 3 ст. 7 Закону України N 393/96-ВР, п. 3.3 Положення про порядок розгляду письмових звернень громадян в Одеській обласній державній адміністрації щодо строків пересилання звернення Позивача за належність відповідному органу чи посадовій особі (в термін не більше п'яти днів), а також щодо повідомлення громадянина, який подав звернення, про переправлення його запиту Відповідачем до суду надано не було, що також свідчить про вчинену протиправну бездіяльність Відповідача.

На думку Позивача, з чим погоджується й суд, саме Відповідач всупереч приписів Закону України N 393/96-ВР несвоєчасно, протиправно доручив Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, який, відповідно до положення про Департамент охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, входить до складу Одеської обласної державної адміністрації, долучитись до розгляду звернення, чим порушив право Позивача на своєчасне отримання ним відповіді.

При цьому, суд зазначає, що предметом розгляду за вказаною адміністративною справою є саме дії Відповідача, вчинені під час розгляду звернення Позивача від 16.05.2016 року, а не дії Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, як окремої юридичної особи публічного права, з надання відповіді, прийнятої за результатом розгляду звернення Позивача від 16.05.2016 року.

У зв'язку із вказаним, доводи представника Відповідача, викладені в якості підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, є помилковими, оскільки суперечать приписам Закону України N393/96-ВР.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що Відповідач під час розгляду звернення Позивача, вчинив протиправні дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.05.2016 року (вх. № П-1083 від 23 травня 2016 року) про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства, зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту порушеного права Позивача у визначений ним в позовній заяві спосіб, а саме: шляхом зобов'язання Відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2016 року (вх. № П-1083 від 23.05.2016 року) про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Щодо позовних вимог Позивача до Відповідача в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд вважає за необхідне у цій частині у позові відмовити з наступних підстав.

В поданому адміністративному позові, Позивач просив суд, крім іншого, стягнути з Одеської обласної державної адміністрації матеріальну шкоду, з урахуванням уточнень, у розмірі 512,25 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування вказаних позовних вимог Позивач зазначив, що внаслідок порушення Відповідачем права Позивача на одержання письмової відповіді на заяву, подану у відповідності до вимог Закону України N 393/96-ВР, останньому була заподіяна матеріальна та моральна шкода. В судовому засіданні Позивач додатково пояснив, що сума матеріальної шкоди складає 512,25 грн., з яких 500,00 грн. є сума коштів, яку Позивач витратив на складання позовної заяви, а 12,52 грн. є сумою за надіслання копії позовної заяви до суду.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України N393/96-ВР, у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов'язані з поданням і розглядом скарги, обґрунтовані витрати, понесені у зв'язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку. Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

З аналізу вказаної норми Закону України N393/96-В, суд дійшов висновку, що громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні чи матеріальні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи під час розгляду лише скарги, а не заяви, що мало місце в даному випадку.

Так, відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з частиною другою статті 23 Цивільного кодексу моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами статті 3 Закону України N393/96-В, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Таким чином, законодавець розмежовує звернення громадян на пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Однак, як встановлено судом, Позивач звертався до Відповідача з відповідною заявою, а не скаргою, у зв'язку з чим, суд зазначає, про відсутність підстав для стягнення з Відповідача матеріальної та моральної шкоди на підставі приписів Закону України N393/96-В.

Зазначений висновок суду відповідає висновку Вищого адміністративного суду України, викладеного в ухвалі від 19.03.2014 року по справі № 2а/0570/8796/12 (рішення в ЄДР 38387191).

Крім того, суд зазначає про відсутність будь-яких належних чи допустимих доказів, обґрунтувань з боку Позивача на підтвердження факту спричинення моральних страждань, в якому грошовому еквіваленті або в якій матеріальній формі Позивач оцінює спричинену йому шкоду та на що він, при цьому, посилається, також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Щодо доводів Позивача, вказаних в судовому засіданні про склад матеріальної шкоди в розмірі 12,52 грн., яка, на його думку, підлягає стягненню з Відповідача, окрім заявлених сум в тексті позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В своєму адміністративному позові Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача матеріальної шкоди в розмірі 506 грн., з яких 500 грн. - це витрати за складання тексту позовної заяви, а 6 грн. - направлення листа-заяви на адресу Відповідача, проте заяв, клопотань про збільшення позовних вимог на суму 12,52 грн. у спосіб, визначений ст. 137 КАС України, до суду не подавав.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що Позивач не довів суду обґрунтованість вимог про стягнення ані матеріальної, ані моральної шкоди, крім того, матеріалами справи не підтверджено фактичне заподіяння моральної шкоди, не визначено в чому конкретно полягали моральні страждання Позивача, не обґрунтовано та не підтверджено документально розмір моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Одеської обласної державної адміністрації щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 16 травня 2016 року (вх. № П-1083 від 23 травня 2016 року) про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства.

Зобов'язати Одеську обласну державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 травня 2016 року (вх. № П-1083від 23 травня 2016 року) про надання роз'яснення щодо виконання вимог діючого законодавства у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.01.2017 року.

Суддя Стеценко О.О.