Справа № 820/414/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

30 січня 2017 р. № 820/414/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторговельної виробничої фірми "Купава" до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозова Сергія Вікторовича, треті особи - публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю зовнішньоторговельна виробнича фірма "Купава" звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Морозова Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер № 28796884 від 17.03.2016, на нерухоме майно - нежитлову будівлю Б-1, загальною площею 368,6 кв.м., що розташована за адресою м. Харків, вул. Пушкінська 25-б, за публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк";

- скасувати державну реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" на нерухоме майно - нежитлову будівлю Б-1, загальною площею 368,6 кв.м., що розташована за адресою м. Харків, вул. Пушкінська 25-б, на підставі іпотечного договору, серія та номер: 8361377, виданого 20.11.2009, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Т.П., що була проведена державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Морозовим Євгенієм Вікторовичем від 17.03.2016.

Дослідивши, подані позивачем матеріали позовної заяви, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ ЗТВФ "КУПАВА" та ПАТ "ПУМБ" укладено договір іпотеки № 8361377 від 20.11.2009, посвідчений 20 листопада 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. за реєстровим номером 3398.

06 квітня 2016 року на адресу ТОВ "КУПАВА" надійшла письмова вимога про звільнення нежитлового приміщення товариством та усіма третіми особа, що перебувають у трудових відносинах з ТОВ ЗТВФ "КУПАВА", у зв'язку з тим, що кредитором (ПАТ "ПУМБ") задоволено забезпечену іпотекою грошову вимогу, шляхом набуття права власності на іпотечне майно. Право власності кредитора на нежитлову будівлю №25-б у м.Харкові по вул. Пушкінській, зареєстровано державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. 17.03.2016 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 17.03.2016 Індексний номер 28796884.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що завданням адміністративного судочинства є розгляд і вирішення спорів про поновлення порушених суб'єктивних прав громадян і організацій у сфері публічно - правових відносин.

Положеннями статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що є справою адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкту. У випадку якщо суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно не може вирішуватись адміністративним судом.

У ч.2 ст.4 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду"», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень", згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із виконанням умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-41а16 від 14.06.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторговельної виробничої фірми "Купава".

Керуючись статтями 107, 109, 160, 165, 186 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю зовнішньоторговельної виробничої фірми "Купава" до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозова Сергія Вікторовича, треті особи - публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до місцевого районного суду в порядку цивільного судочинства.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю зовнішньоторговельній виробничій фірмі "Купава" (вул. Пушкінська, 25-Б, м. Харків, 61002, ) з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011) сплачену суму судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп., сплачений згідно квитанції № 6 від 26.01.2017 у ХОУ АТ ДОБУ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.В. Мельников