Справа № 711/328/17
Суддя: Шипович В. В.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/328/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2017 року Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Шипович В.В. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплату недоплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.01.2017 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Черкасах Черкаської області (далі УПФУ) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплату недоплаченої пенсії. При цьому посилалася на те, що перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% заробітної плати. Остання посада перед виходом на пенсію - головний спеціаліст відділу взаємодії із роботодавцями Черкаського міського центру зайнятості. На підставі постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» ОСОБА_1 06.12.2016 року звернулася до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати та додала до своєї заяви довідку Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА від 09.08.2016 року про заробітну плату. Однак відповідач листом від 19.12.2016 року відмовив їй у перерахунку пенсії. Позивач вважала такі дії УПФУ неправомірними, оскільки до неї повинні застосовуватися нормативно-правові акти в редакції чинній на час призначення їй пенсії зокрема ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Постановою КМУ №865 на даний час не визначено порядку перерахунку пенсії державним службовцям, однак такі дії на думку позивача є бездіяльністю держави та втручанням в її права. За таких обставин позивач просила суд визнати протиправними дії УПФУ по відмові у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язати відповідача провести з 01.11.2016 року перерахунок її пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII (в редакції, що діяла на час підвищення розміру заробітної плати державним службовцям за постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року), п.4 постанови КМУ №865 від 31.05.2000 року (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), п.п. 2 п.6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затвердженого постановою КМУ №426 від 19.06.2013 року (в редакції, що діяла на час підвищення розміру заробітної плати державним службовцям за постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року) та здійснити виплату пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати відповідно до постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року та довідки Департаменту соціального захисту населення ЧОДА від 09.08.2016 року №219-10, з виплатою заборгованості, яка виникне внаслідок такого перерахунку; звернути постанову до негайного виконання та стягнути з УПФУ судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Ухвалою суду від 18.01.2017 року у справі відкрито скорочене провадження.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року втратила чинність з 01.05.2016 року зі вступом в дію нового Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року. Відповідно до п.1 п.п. 3 п.2 розділу IX «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року» від 10.12.2015 року Постанова КМУ №426 від 19.06.2013 року, як і Закон України №4050 від 17.11.2011 року «Про державну службу» не набрали чинності. Форма довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, яка була передбачена постановою правління ПФУ №15-1 від 04.09.2013 року скасована постановою правління ПФУ №15-2 від 04.07.2016 року. Постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 року регламентовано питання упорядкування заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ні можливості ні механізму перерахунку пенсії державного службовця. За таких обставин відповідач просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності дій УПФУ вчинених за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.12.2016 року про перерахунок пенсії.

За результатами вивчення позовної заяви, заперечень проти позову та дослідження наданих суду доказів, встановлено що, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на пенсійному обліку в УПФУ та є одержувачем пенсії по інвалідності (2 група) відповідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в розмірі 80% від місячної заробітної плати. Станом на 01.11.2016 року розмір пенсії ОСОБА_1 становив 3090,02 гривень.

09.08.2016 року Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації видано довідку №219-10 про те, що ОСОБА_1 працювала в Черкаському міському центрі зайнятості та заробітна плата головного спеціаліста Департаменту соціального захисту населення ЧОДА з 01.12.2015 року становить 4471,95 гривень.

06.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ із письмовою заявою в якій просила провести перерахунок та виплату її пенсії з 01.11.2016 року з урахуванням довідки №219-10 від 09.08.2016 року Департаменту соціального захисту населення ЧОДА відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Листом №1010/Г-10 від 19.12.2016 року начальника УПФУ, відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з підстав аналогічних викладеним у запереченні проти даного позову.

Згідно з положеннями ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії позивача) було встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не меншу 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90 відсотків посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

16 січня 2003 року вказаний Закон був доповнений ст. 37-1, яка в редакції, до 01 січня 2015 року передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

В свою чергу, положеннями п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 було передбачено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України № 432-IV від 16.01.2003 «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Таким чином, законодавством, що діяло до 01 січня 2015 року було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014, який набрав чинності 01 січня 2015 року, були внесені зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено статтю у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказаний Закон №76-VIII є чинним і підлягає до виконання, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з перерахунком пенсії 06.12.2016 року.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано ті норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, а порядок та умови перерахунку призначених пенсій державним службовцям закріплено за Кабінетом Міністрів України.

Крім того постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015, на яку посилається ОСОБА_1, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивача до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Оскільки чинним законодавством України (Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014) визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку та в подальшому постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, не вбачається.

Таким чином у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі поданої довідки про заробітну плату.

Право на перерахунок розміру пенсії, зокрема, і у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою державного службовця, на час звернення позивача із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду, законодавством не було визначено, оскільки на той час скасовано Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 та постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015.

У зв'язку з набуттям чинності зазначеного Закону, положення Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року втратили чинність.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, яка набрала чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003, з 01.05.2016 відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський Суд з прав людини наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР). У Рішенні №2-рп/99 ( v002p710-99 ) від 02.1999 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на те, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003, з 01.05.2016 відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям. Беручи до уваги позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні №20-рп/2011 від 26.12.2011 та рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99, позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій з посиланням на положення ст. 22 Конституції України, є помилковим.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, у спірних правовідносинах УПФУ діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відмова у здійсненні перерахунку пенсії приводить до звуження змісту та обсягу її конституційних прав на пенсійне забезпечення не приймається судом до уваги, оскільки відмова відповідача в перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, відповідачем було обґрунтовано відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивачу за заявою від 06.12.2016 року, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-10, 71, 161-162, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В. В. Шипович