Справа № 311/32/17
Суддя: Степаненко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/311/11/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка за адміністративним позовом:

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області, про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області, про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому вказує, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерка, згідно положень ст.1 Закону України №2195-IV від 18.11.04 «Про соціальний захист дітей війни», є дитиною війни, у зв'язку з чим, їй на підставі ст.6 Закону, починаючи з 01.01.2006 року повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дізнавшись із засобів масової інформації, що визначена Законом державна соціальна допомога дітям війни у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 30 відсоткової мінімальної пенсії за віком їй протиправно не виплачувалась, в порядку досудового врегулювання спору вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області з проханням донарахувати і виплатити їй заборговані кошти державної соціальної допомоги з 01.01.2006 року, на що 09.12.2016 року вона отримала та ознайомилася з офіційною відмовою Управління за номером 59/0-9 від 01.12.2016 року.

Згідно листа Управління пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області № 59/0-9 від 01.12.2016 та додатку до нього, вбачається, що починаючи з 01.12.2013 року і дотепер відповідач здійснює виплати їй, як дитині війни, у розмірі (66,43 грн.), встановленому пунктом 4 постанови Уряду № 1381 від 28.12.2011 року, до цього, у розмірі встановленому постановою Уряду № 745 від 06.07.2011 року.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднанні управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 року (зареєстроване Мін'юстом України 15.01.2015 № 41/26486), управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, його основними завданнями є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення, а до основних повноважень відноситься призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, у тому числі, виплата підвищеної на 30 відсоткову надбавку пенсії дітям війни.

Подібні повноваження закріплені і в попередніх Положеннях, які втратили чинність. Зокрема, відповідно до підпункту 4 п. 2.1 розділу II Положення про управління Пенсійного фонду України, затвердженого постановою ПФУ № 8-2 від 30.04.2002, нарахування і виплата підвищеної на 30 відсоткову надбавку пенсії дітям війни, відноситься до компетенції відповідача, який, відповідно до п. 1.2 розділу І Положення, у своїй діяльності повинен керуватись Конституцією України і Законом, та згідно п.2.4 розділу II Положення, зобов'язаний суворо дотримуватись законних інтересів громадян.

З огляду пріоритету законів над підзаконними актами, при здійсненні зазначених виплат дітям війни, правомірно керуватися вимогами Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не приписами постанов Уряду (підзаконного акту). Згідно вимог ч. 6 вказаного Закону щомісячна виплата дитині війни виплачується як надбавка (підвищення) до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Вважає відмову управління пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області у проведенні донарахування й виплати підвищеної на 30 відсоткову надбавку пенсії з 01.01.2006 року у повному обсязі незаконною, що порушує її право, яке визначено ст. 6 Закону та гарантоване ч.2 ст.3, 8, 22, 46, 92 Конституцією України.

Позивачка просить суд:

- визнати діяння (бездіяльність) управління пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області та відмову донарахувати і виплатити несплачену (заборговану) їй, як дитині війни, соціальну державну допомогу у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року по теперішній час - протиправними, а невиплачену частину зазначеної соціальної допомоги заборгованістю;

- зобов'язати управління пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України №2195-IV «Про соціальний захист дітей війни» здійснити їй перерахунок та виплату соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року по 01.12.2016 року, виплатити у повному обсязі заборговані кошти (соціальної допомоги) з урахуванням проведених пенсійних виплат, а в подальшому нараховувати і виплачувати зазначену соціальну допомогу у повному розмірі довічно.

Ухвалою суду від 26.01.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області, про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в частині позовних вимог за період з 01.01.2006 року по 01.07.2016 рік - залишено без розгляду.

В судове засідання позивачка не зявилася, але у адміністративному позові та у телефонограмі просить суд розглянути справу у її відсутності.

В судове засідання представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України у Василівському районі Запорізької області в особі ОСОБА_2 не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності.

Суд, розглянувши заяви учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1,2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонером за віком, що підтверджується її паспортом та пенсійним посвідченням, копії яких є у справі.

Позивачка підпадає під дію Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Позивачка перебуває на обліку в УПФ України в Василівському районі Запорізької області, отримує пенсію за віком та має правовий статус дитини війни, що надає їй права на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-IV від 18.11.2004 року.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" №497 від 11.04.2002 року, пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднанні управління», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 року (зареєстроване Мін'юстом України 15.01.2015 № 41/26486), Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також обєднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). Управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, його основними завданнями є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення, а до основних повноважень відноситься призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державного управління, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та в спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансування забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 6 Постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Пунктом 4 постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

В цьому розмірі управлінням Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області виплачується позивачці підвищення до пенсії.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, справедливості та розумності, суд вважає, що підстав для задоволення позову, немає.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України, сплату судових витрат суд вважає необхідним віднести на рахунок Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про соціальний захист дітей війни", Постановою Кабінету Міністрів України "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" №497 від 11.04.2002 року, «Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднанні управління», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22.12.2014 року (зареєстроване Мін'юстом України 15.01.2015 № 41/26486), Постановою КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», Постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», ст.ст.2-12, 17, 69-71, 86, 87, 94, 158- 163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області, про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_3