Справа № 804/7490/16
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" січня 2017 р. справа № 804/7490/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 р. у справі №804/7490/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Гранум"

до Державної служби геології та надр України

про скасування наказу, -

встановив:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України про скасування наказу, в якій просив:

- визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо прийняття наказу від 25.10.2016р. № 373 (в частині зупинення дії спеціального дозволу ТОВ "ВКП "Гранум" на користування надрами № 5894 від 30.12.2013р.);

- скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 25.10.2016р. № 373 (в частині зупинення дії спеціального дозволу ТОВ "ВКП "Гранум" на користування надрами №5894 від 30.12.2013р.);

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не розгляду заяви ТОВ "ВКП "Гранум" від 02.03.2016р. №16/03/02 (з урахуванням уточнень від 31.03.2016р. № 16/03/31) про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №5894 від 30.12.2013р., програми робіт з видобування корисних копалин та угоди №5894 від 30.12.2013р. про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин;

- зобов'язати Державну службу геології та надр України розглянути заяву ТОВ "ВКП "Гранум" від 02.03.2016р. № 16/03/02 (з урахуванням уточнень від 31.03.2016р. № 16/03/31) про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №5894 від 30.12.2013р., програми робіт з видобування корисних копалин та угоди №5894 від 30.12.2013р. про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин.

Крім того, позивачем було подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 25.10.2016р. №373 (в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5894 від 30.12.2013р., виданого ТОВ "ВКП "Гранум").

Ухвалою суду першої інстанції від 04.11.2016 року клопотання позивача про забезпечення позову задоволено; зупинено дію наказу Державної служби геології та надр України від 25.10.2016р. №373 (в частині зупинення дії спеціального дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Гранум" на користування надрами №5894 від 30.12.2013р.) до набрання судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи № 804/7490/16, законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування обставин справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що заходи забезпечення позову вживаються лише з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та такі заходи не можуть вирішувати спірні відносини по суті.

Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не зазначено жодних мотивів, які б будь-яким чином пояснювали: чому невжиття заходів до забезпечення позову може заподіяти шкоди правам, свободам та інтересам позивача і яким саме правам, свободам чи інтересам позивача існує очевидна небезпека заподіяння шкоди; не мотивовано також необхідність докладання значних зусиль та витрат позивача для відновлення його прав, свобод та інтересів.

Вказує на те, що, забезпечивши позов шляхом зупинення дії наказу від 25.10.2016 року № 373 в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5894 від 30.12.2013 року, наданого ТОВ "ВКП "Гранум", суд позбавив можливості центральний орган виконавчої влади реагувати на порушення позивача у випадку їх наявності, в той час як чинне законодавство України надає саме такі повноваження, що є втручанням у діяльність органів державної влади.

Просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та відмовити позивачу у задоволенні клопотання.

В судове засідання представник заявника апеляційної скарги не зявився, направив заяву до суду, в якій просить розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити ухвалу суду без змін.

Справа розглядається у відкритому судовому засіданні без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що в обґрунтування клопотання позивачем було зазначено, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та законним інтересам, оскільки виконання наказу про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами фактично призведе до зупинення господарської діяльності позивача у вигляді видобування корисних копалин, що, фактично, зупинить виробничий цикл на підприємстві із важкими економічними та соціальними наслідками. Зокрема, зазначене призведе до неможливості виплати заробітної плати працівників, несплати податків до бюджету, а також потягне застосування штрафних санкцій з боку контрагентів. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що подання адміністративного позову саме по собі не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, позивач просив зупинити його дію до вирішення спору по суті.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення клопотання позивача, виходив з того, що наказ Державної служби геології та надр України про зупинення дії дозволу, у разі невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк, є передумовою для припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу. Відтак, дія спірного наказу до ухвалення рішення у даній справі, предметом спору у якій є законність зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, становить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, як надрокористувача, та зумовить ситуацію при якій для їх відновлення у подальшому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки зупинення дії дозволу та його подальше анулювання позбавляють позивача права користування надрами та унеможливлюють провадження ним господарської діяльності з видобування корисних копалин, яка для нього є основною. Крім того, зупинення виробничої діяльності підприємства призведе до погіршення його фінансового стану, унеможливить своєчасну виплату заробітної плати працівникам та обов'язкових платежів до бюджету.

Враховуючи, що подання адміністративного позову та відкриття провадження у адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення відповідача, а сукупність наведених вище обставин свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд вважав за доцільне зупинити дію оскаржуваного наказу Державної служби геології та надр України від 25.10.2016р. № 373 (в частині зупинення дії спеціального дозволу ТОВ "ВКП "Гранум" на користування надрами №5894 від 30.12.2013р.) до набрання судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи №804/7490/16, законної сили.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої, що покладені у підставу прийнятого рішення, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що не можуть бути враховані, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 3 - 4 ст. 117 КАС України, адміністративний позов може бути забезпечено: 1) шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується; 2) забороною вчиняти певні дії.

Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615, регулюються питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначено процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

У відповідності до п.22 цього Порядку, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, повязаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоровю працівників або населення;

3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобовязаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У відповідності до п. 25 Порядку наказ Держгеонадр про зупинення, анулювання дозволу, рішення про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Таким правом скористався позивач, який у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України звернувся до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ч.3 ст.117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Таким чином, зупинення дії оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень є правом суду, що розглядає справу, тому це не може бути розцінено як втручання суду в діяльність органів державної влади, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений законом.

Щодо дотримання умов, за яких може бути забезпечено позов, колегія суддів звертає увагу, що відповідач спотворює зміст п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року, та зазначає, що судом мало бути доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по суті та вказано ознаки, які свідчать про очевидну протиправність рішення, дії чи бездіяльності субєктів владних повноважень. Проте, у зазначеному пункті Постанови Пленуму ВАС України лише наведена норма ч.1 ст.1 117 КАС України, в якій перелічені підстави для застосування заходів забезпечення, кожна з яких є достатньою і самостійною для прийняття відповідного процесуального рішення. Крім того, доведення певних обставин є процесуальним обовязком сторони, а не суду, проте, відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що зупинення дії дозволу оскаржуваним наказом призведе до припинення господарської діяльності підприємства у вигляді видобування корисних копалин, яка є для нього основним видом діяльності, що має наслідком погіршення фінансового стану підприємства, унеможливить виплату заробітної плати працівникам та обовязкових платежів до бюджету, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм процесуального права, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2016 р. у справі №804/7490/16 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко