Справа № 813/7150/14
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. Справа № 876/9194/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

представника позивача Синило Т.О.,

представника відповідача Холявка І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Монастирський» до Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2014 року Житлово-будівельний кооператив «Монастирський» (далі - ЖБК «Монастирський», Позивач) звернувся до суду з позовом до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - Сокальська ОДПІ), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03 червня 2014 року № , №, № та від 05 вересня 2014 року № .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2015 року, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2016 року вказані вище рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції допущено процесуальне правонаступництво відповідача у справі на Червоноградську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Червоноградська ОДПІ, Відповідач).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Червоноградська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, представника Відповідача, який просить задовольнити апеляційну скаргу, представника Позивача, який просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Сокальською ОДПІ проведено перевірки позивача, за наслідками яких складно акти від 14 травня 2014 року № 261/2200/34987300 та від 01 вересня 2014 року №407/2200/34987300, згідно з якими позивачем порушено вимоги:

- підпунктів 14.1.36, 14.1.121 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.4.1 пункту 135.4, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, пунктів 157.11, 157.14, абзаців 2, 4 пункту 157.15 статті 157 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 5 904 565,05грн.;

- пункту 46.1 статті 46, підпункту 47.1.1 пункту 47.1 статті 47, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України;

- підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 189.4 статті 189, підпункту 197.1.14 пункту 197.1 статті 197, підпункту «е» пункту 201.1 статті 201 ПК України, в результаті чого завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 8 808 275,00 грн.;

- підпунктів 14.1.36, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 189.4 статті 189, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 4 978 565, 00 грн.;

- пункту 187.1 статті 187, пункту 200.1 статті 200 ПК України, у зв'язку з чим платником не сплачено до бюджету податкове зобов'язання з податку на додану вартість за березень 2014 року в сумі 50 000, 00 грн.

Висновки відповідача про порушення позивачем наведених норм ґрунтуються зокрема на тому, що позивач здійснював діяльність, не передбачену статутом неприбуткової організації, а проводив будівництво за кошти, звільнені від оподаткування, для ТОВ «Сокме», а відтак, на думку відповідача, затрачені позивачем кошти пов'язані саме з господарською діяльністю ТОВ «Сокме».

Крім того, як вказував відповідач в акті перевірки, першою поставкою послуг зі спорудження житла буде реалізація послуг за виконаними будівельними роботами від ТОВ «С-буд» до ЖБК «Монастирський», оскільки матеріали придбавались безпосередньо ЖБК «Монастирський» та були передані за договором доручення, виконання якого є позастатутною діяльністю кооперативу. Окрім того, акти будівельних робіт та акти списання складені з порушенням нормативних документів.

За результатами адміністративного оскарження та на підставі актів перевірок Сокальською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 05 вересня 2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення позивача з податку на додану вартість на 1 049 584, 00 грн.

- від 03 червня 2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на додану вартість на 62 500 , 00 грн., в т.ч. 50 000, 00 грн. - за основним платежем та 12 500 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- від 03 червня 2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість позивача на суму 7 510, 00 грн.;

- від 03 червня 2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на прибуток на 6 634 713, 00 грн.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 12.05.2008 року №32-32-263 кооперативи, як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань, можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо).

Згідно з ст.19 вказаного Закону для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси.

Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством.

Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Законодавство про кооперацію не передбачає формування статутного фонду, оскільки кооператив не є господарським товариством. Кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом. Згідно з статтею 9 Закону України «Про кооперацію» державна реєстрація кооперативу проводиться в порядку, передбаченому законом.

ЖБК «Монастирський» зареєстрований як неприбуткова організація, що підтверджується копією рішення №14/15-1 від 08.01.2008р. про внесення організації (установи) до реєстру неприбуткових організацій (установ).

ЖБК "Монастирський" утворено на підставі рішення установчих зборів житлово-будівельного кооперативу, яке оформлено протоколом від 25.12.07р. №1. Засновниками ЖБК "Монастирський" та, відповідно, його членами, є вісім фізичних осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та одна юридична особа - ТОВ "Сокме". На цих же установчих зборах було затверджено Статут ЖБК "Монастирський" (далі - Статут у редакції 2007 року). Відповідно до п.1.1, п. 2.1 цього Статуту ЖБК "Монастирський" (у тексті Статуту - Кооператив) створено на підставі Закону України "Про кооперацію", відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, для задоволення його членами своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах поєднання їх особистих, колективних інтересів, самоорганізації, самоуправління та самоконтролю для підвищення життєвого рівня членів кооперативу.

Головним завданням ЖБК "Монастирський", згідно з п. 2.3 Статуту в редакції 2007 року, є, зокрема, організація будівництва за власні кошти та кошти членів (асоційованих членів) кооперативу одно та двоквартирних житлових будинків котеджного типу з прибудованими гаражами.

Згідно з п. 2.4. Статуту у редакції 2007 року для досягнення мети створення кооперативу, він, зокрема, здійснює такі види діяльності: акумулювання коштів членів (асоційованих членів) Кооперативу для забезпечення завдань Кооперативу; виконання функцій замовника розроблення містобудівної, проектно-кошторисної документації на будівництво об'єкту житловий квартал "Монастирський" з малоповерховою щільною забудовою котеджного типу з торгово-побутовими об'єктами у місті Червонограді; з метою здешевлення вартості будівництва здійснює самостійно придбання будівельних матеріалів, обладнання, техніки, механізмів тощо з наступною передачею генпідряднику (субпідряднику) для проведення будівельно-монтажних робіт;

Згідно з п. 1.6, п. 2.2. Статуту в редакції 2007 року Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, інші реквізити юридичної особи. Метою діяльності Кооперативу не є одержання прибутку.

Відповідно до п. 15.1 Статуту в редакції 2007 року для досягнення мети своєї діяльності Кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси.

Джерелами формування майна Кооперативу, як зазначено в п. 15.2 Статуту, є вступні, членські та цільові внески його членів, майно (паї), добровільно передане Кооперативу його членами і яке надходить для забезпечення потреб основної діяльності кооперативу; пасивні доходи. Згідно з п. 15.4., п. 15.5 Статуту в редакції 2007 року Кооператив є власником будівель, споруд, земельних ділянок, грошових та майнових внесків його членів. Володіння, користування та розпорядження майном Кооперативу здійснюють органи управління Кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної цим Статутом.

Згідно з п. 20.3. п. 20.4 Статуту в редакції 2007 року Кооператив має право проводити будь-яку діяльність, не заборонену законом для неприбуткових організацій. Кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку.

Підпунктом 14.1.121, п.14.1 ст.14 ПК України визначено поняття неприбуткових підприємств, установ та організацій - це підприємства, установи організації, основною метою діяльності яких є не одержання прибутку, а провадження благодійної діяльності та меценатства і іншої діяльності передбаченої законом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду 14.11.2013 р. у справі №813/5433/13а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 р. справі № 876/14986/1, відмовлено у позові Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання недійсними установчих документів, припинення державної реєстрації ЖБК «Монастирський». Яким встановлено, що реєстрація та створення ЖБК «Монастирський» відповідають вимогам закону, то вказаний факт не підлягає доказуванню в межах цієї справи.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТзОВ «Сокме» слід зазначити наступне.

Відносини ЖБК «Монастирський» та ТзОВ «Сокме» пов'язані з організацією будівництва житлового кварталу забудови в м. Червонограді та регулюються Угодою про виконання доручення від 14.01.2008 року, Договором доручення від 20.02.2009 року із змінами і доповненнями від 30.03.2009 року.

Між ЖБК «Монастирський» (повірений) та ТзОВ «Сокме» (довіритель) укладено угоду про виконання доручення від 14.01.2008р. (далі - Угода), відповідно до умов якої повірений зобов'язується за винагороду від імені та за рахунок довірителя виконати дій, пов'язані з придбанням будівельно-монтажних матеріалів та інших товарно-матеріальних цінностей, а також надання і споживання, у зв'язку з цим дорученням, послуг для проведення будівництва житлового кварталу «Монастриський» з малоповерховою щільною забудовою котеджного типу одно-двох квартирних житлових будинків з вбудованими гаражами, організацією та проведенням будівництва дитячого дошкільного закладу, дитячого майданчика, торговельно-побутового, готельного та спортивного комплексів, офісного та молодіжно-розважального центрів, а також організацію та будівництво інженерно-комунікаційних мереж і введення їх в експлуатацію для забезпечення потреб життєдіяльності житлового мікрорайону «Монастрирський».

Відповідно до договору доручення від 20.02.2009 року із змінами і доповненнями від 30.03.2009 року (далі - Договір) ЖБК «Монастриський» (повірений) зобов'язується за винагороду від імені і за рахунок ТзОВ «Сокме» (довіритель) виконати юридичні дії, пов'язані з організацією та проведенням будівництва житлового кварталу «Монастирський»

З моменту укладення Договору виконання зобов'язань за Угодою припинено, про що свідчать первинні документи, в яких зазначено проведення операцій за Договором доручення від 20.02.2009 р.

У зв'язку з тим, що договір доручення є різновидом договорів про надання послуг, то на нього поширюються норми гл.63 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Згідно з ч. 2 ст. 901 ЦК положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Частиною 2 статті 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір , в якому містяться елементи інших договорів (змішаний договір).

З огляду на наведене, у п. 1.4. Договору між позивачем та ТзОВ «Сокме» внесено зміни, яким передбачено право повіреного використовувати власні кошти, кошти житлово-будівельного кооперативу «Монастирський» для виконання зобов'язань за договором доручення з наступним відшкодування усіх понесених витрат.

Право повіреного використовувати кошти та матеріали ЖБК «Монастирський» виникли на підставі рішення вищого органу кооперативу - загальних зборів, що підтверджується протоколами позивача від 14.01.2008р., від 20.02.2009р., від 30.03.2009р.

Відповідно до ч.3 ст.237 ЦК України договір доручення є однією із підстав виникнення відносин представництва, сутність яких полягає в тому, що одна особа представляє у правовідношенні інтереси іншої, набуваючи для неї права та обов'язки, розширюючи межі її юридичних дій.

Замовником будівництва кварталу житлової забудови котеджного типу (готель) по вул. Б. Хмельницького, 9 (мікрорайон «Монастирський») в м. Червонограді Львівської області, є ТзОВ «Сокме».

Будівництво велось на земельній ділянці, яка знаходиться у володінні та користуванні ТзОВ «Сокме» згідно з договором оренди земельної ділянки з Червоноградською міською радою від 11.11.2008 року, відповідно до проектної документації об'єкт «Будівництво кварталу 2, 3, 4, поверхової забудови котеджного типу по вулиці Б.Хмельницького, мікрорайон «Монастирський» (1а черга) в м. Червонограді», розробленої ОП Львівським обласним проектно-виробничим Архітектурно-планувальним бюро Червоноградським відділом висновку управління містобудування та архітектури м. Червонограда, висновку державної експертизи від 21.11.2008 р. № 1096 КБ і дозволу на забудови котеджного типу по вул. Хмельницького, мікрорайон «Монастирський» в м. Червонограді.

Будівництво здійснювалось підрядна організація ТзОВ «С-Буд» (ліцензія АВ№489309).

Кошти, використані при виконанні зобов'язань Повіреного за договором доручення, є власністю житлово-будівельного кооперативу «Монастирський», вони не перейшли у власність ТзОВ «Сокме».

Усі витрати кооперативу, пов'язані з виконанням договору доручення згідно з договором, за результатами його виконання, підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Таким чином, висновок Сокальської ОДПІ про залучення коштів фізичних та юридичних осіб (пайові, цільові, членські внески) для будівництва житлового кварталу забудови для ТзОВ «Сокме» не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки кошти не передані у власність на безоплатній основі, а використані ЖБК «Монастирський» у зв'язку з виконанням зобов'язань за договором доручення.

З огляду на наведене, відповідач протиправно зафіксував факт заниження доходу ЖБК «Монастирський», а, відповідно, і податку на прибуток, не беручи до уваги те, що використовуючи кошти джерелом походження яких є, в тому числі, внески його членів, кооператив розпоряджається як одноособовий власник.

Як вбачається з Акта перевірки, відповідач до доходу відніс всі внески членів та асоційованих членів кооперативу, що були передані у власність кооперативу. Відповідач не врахував того, що як одноособовий власник ЖБК «Монастирський» мав право вчиняти всі дії власника щодо майна.

Відповідач мотивує свою позицію щодо безпідставності реалізації робіт, послуг ЖБК «Монастирський» за виконаними будівельно-монтажними роботами на ТзОВ «Сокме», тим, що перша поставка послуг із спорудження житла повинна відбутися від Генпідрядника до ЖБК «Монастирський», що суперечить вимогам п.п 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 ПК України.

Згідно з підпунктом 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування податку на додану вартість операції з постачання житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.

У цьому підпункті перше постачання житла (об'єкта житлового фонду) означає: а) першу передачу готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника.

Враховуючи зазначене, операцією з першого постачання житла, за загальним правилом, вважатимуться операції з першої передачі права власності на готове новозбудоване житло (об'єкт житлового фонду) до його власника, незалежно від джерел фінансування будівництва: чи за рахунок власних коштів підприємства-забудовника, чи за рахунок учасників фонду фінансування будівництва.

Водночас, чинне законодавство передбачає виняток з цього правила, який застосовується у випадку коли замість передачі права власності на готове житло відбувається операція з постачання послуг щодо спорудження відповідного об'єкту за замовленням його майбутнього власника.

Факт оформлення правовстановлюючого документу не впливає на кваліфікацію, натомість, визначальною ознакою є здійснення однієї з операцій або передачі права власності від однієї особи до іншої, або надання послуг з будівництва конкретного об'єкту: житлових чи нежитлових приміщень.

З урахуванням встановленої судом першої інстанції обставини того, що фактично замовником будівництва житлового об'єкту є ТОВ «Сокме», слід погодитися з висновком суду про безпідставність тверджень відповідача про те, що першою поставкою послуг зі спорудження житла буде реалізація послуг за виконаними будівельними роботами від ТОВ «С-буд» до ЖБК «Монастирський».

Згідно з п.4.2.3. Змін доповнень від 30.03.2009 р. до Договору доручення від 20.02.2009 року понесені витрати Повіреного, у зв'язку з виконанням зобов'язань за договором доручення підлягають відшкодуванню Довірителем по закінченню строку Договору доручення від 20.02.2009р. Так, у п.4.2.3. визначено розмір витрат повіреного в розмірі 43 671 427,96грн.

З 20.08.2013 р. по 28.08.2013 р. укладено договори купівлі-продажу 34 житлових будинків між ТзОВ «Сокме» та ЖБК «Монастирський».

Розрахунок між сторонами здійснено в порядку, встановленому ст.601 ЦК України, шляхом укладання угоди про зарахування зустрічних однорідних зобов'язань.

ЖБК «Монастирський» оформив право власності на 34 житлових будинки по вул. Блаженної Йосафати Гордашевської та Теодозія Савки в м. Червонограді.

31.08.2013 р. сторони склали акт звірки, відповідно до якого сторони провели розрахунок в повному обсязі стосовно виконання зобов'язань по договором доручення по будівництву житлового кварталу забудови.

Витрати ЖБК «Монастирський», пов'язані з виконанням Договору доручення від 20.02.2009 року із змінами і доповненнями, становлять 43671427,96 грн., вартість відчужених будинків - 44102454,00 грн., повний розрахунок здійснено шляхом перерахунку 431026,04 грн платіжним дорученням від 31.08.2013 р. № 965.

Згідно з рішенням загальних зборів, оформлених протоколом від 10.03.2014 р., у зв'язку із виходом з складу ЖБК «Монастирській» членів (асоційованих членів) проведено повернення паю у натуральній формі. Особи, що вийшли із складу ЖБК «Монастирський» оформили право власності на житлові будинки, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач протиправно дійшов висновку про заниження позивачем податку на прибуток на суму 5904565,05грн., заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 8808275грн., завищення податкового кредиту на суму 4978565грн. та не сплату позивачем до бюджету податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 50000грн., а тому податкові повідомлення-рішення відповідача 03.06.2014р. №, від 03.06.2014р. №, від 03.06.2014р. №, від 05.09.2014р. № є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі № 813/7150/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 27.01.2017 року