Справа № 820/339/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/339/17

Харківський окружний адміністративний суд

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2017 р. Справа № 820/339/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар'єнко Л.М., розглянувши адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області до Північно-східного офісу Держаудитслужби про скасування висновку на заперечення до акту ревізії, визнання протиправними окремі положення акту ревізії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області з адміністративним позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби, в якому просить суд:

- скасувати висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 11.01.2017 на заперечення до акту ревізії фінансово-господарської діяльності територіального управління державної судової адміністрації України у Харківські області за період з 01.01.2014 по 01.09.2016 від 26.12.2016 № 08-20/26;

- визнати противоправними окремі положення акту Північно-східного офісу Держаудитслужби ревізії фінансово-господарської діяльності територіального управління державної судової адміністрації України у Харківські області за період з 01.01.2014 по 01.09.2016 від 26.12.2016 № 08-20/26 в оспорюваній частині.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Підпунктом 1 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, суб'єктом владних повноважень – в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст. 3 ст. 6 Закону України “Про судовий збір”, у разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 грн.

З огляду на викладене, в даному випадку, сума судового збору немайнового характеру складає 1600 грн. за кожну заявлену позовну вимогу. З огляду на те, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, розмір судового збору в даному випадку складає 3200 грн.

Позивачем не надано доказ сплати судового збору, у розмірі встановленим чинним законодавством.

При цьому, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення плати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання заявник зазначив, що у зв'язку з тим, що на час подачі позовної заяви затверджений постійний кошторис не доведений до установи та відсутнє фінансування видатків по КЕКВ 2800 згідно тимчасового кошторису, через що позивач просить розглянути питання щодо відстрочення сплати судового збору до розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (ч. 1 ст. 88 КАС України).

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (ч.2 ст. 88 КАС України).

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору. При цьому, зазначена норма не звільняє від сплати судового збору органи ДФС за подання адміністративного позову.

Отже, законодавцем на рівні Закону визначений обов’язок суб’єкта владних повноважень сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, в Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI “Про судовий збір” вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15 та від 18.02.2016 у справі 826/6756/15, який в силу положень ст.244-2 КАС України, є обов’язковим для врахування судами.

Також слід вказати, що пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

В даному випадку заявником не надано належних та допустимих доказів відсутності достатніх коштів на рахунках для оплати судових витрат.

Суд зазначає, що додані до клопотання розрахунки виписок по рахунках не підписані посадовими особами, не містять відповідних штампів та печаток казначейської служби.

Отже, не відповідають вимогам допустимості доказів.

Крім того, позивач посилається на тимчасовий кошторис, проте його на долучено до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову Територіальну управлінню Державної судової адміністрації України у Харківській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 106 КАС України, суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем до матеріалів справи надано лише квитанцію на підтвердження надіслання рекомендованим листом на адресу відповідача позову, однак до суду не надано опис вкладення листа, через що неможливо встановити, які саме документи були надіслані на адресу відповідача.

Таким чином, позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області до Північно-східного офісу Держаудитслужби про скасування висновку на заперечення до акту ревізії, визнання протиправними окремі положення акту ревізії, поданий з порушенням вимог ст.106 КАС України.

Згідно ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Крім того, враховуючи зміст заявлених позовних вимог, суд зазначає, що згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 35 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 № 550, результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку органу державного фінансового контролю, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища).

Акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Суд зазначає, що акт ревізії не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення.

Окремі положення акту ревізії, а також висновок на заперечення до акту ревізії фактично не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.10.2013 №21-237а13, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.237 КАС України.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позовні вимоги заявлені позивачем фактично є передчасними.

Керуючись ст. ст. 106, 108, 165, 186 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області до Північно-східного офісу Держаудитслужби про скасування висновку на заперечення до акту ревізії, визнання протиправними окремі положення акту ревізії - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - п'ять днів з моменту отримання ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки адміністративної позовної заяви. Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мар'єнко Л.М.