Справа № 210/3822/16-а (2-а/210/95/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2017 рокусправа № 210/3822/16-а (2-а/210/95/16)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2016 року у справі №210/3822/16-а(2-а/210/95/16) за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання відновити виплату пенсії за віком, -

у х в а л и л а:

11.08.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати їй пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року та зобовязати відновити їй виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2016 року позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо припинення виплати з 01.06.2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1; зобовязано Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити виплату призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2016 року та зобовязано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.02.2016 року, позовні вимоги в частині зобовязання Криворізького південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновлення виплати пенсії, здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.06.2015 року по 31.01.2016 року позовні вимоги залишено без розгляду.

З постановою суду першої інстанції не погодилось Криворізьке південне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята за результатами неправильного застосування судом норм матеріального права. Апелянт зазначав, що ОСОБА_1 працює на посаді судді апеляційного суду Дніпропетровської області. Виплата пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» була зупинена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (Закон №213), який набрав чинності з 01.04.2015 року та яким внесено зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» та п.5 Прикінцевих положень було передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», згідно п.2 цих положень встановлено, що порядок виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. Апелянт вказував, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»

(Закон №911) внесено зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується. Дану норму закону не скасовано та не визнано неконституційною.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені ч.1 ст.47, 54 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні. Суд першої інстанції послався на рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, яким визнано неконституційними положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (Закон №213). Суд першої інстанції залишаючи частину позовних вимог без розгляду, посилався на те, що позивачем було порушено строки звернення до суду без поважних причин.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (Криворізьке південне обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області є правонаступником) та одержує пенсію з 12.05.2010 року за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач ОСОБА_1 працює суддею апеляційного суду Дніпропетровської області.

Встановлено, що з 01.04.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зупинено виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ та Закону України «Про внесення змін до деяких актів України» від 24.12.2015 року №911-VІІІ.

09.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою, в якій просила з 01.06.2015 року поновити їй виплату пенсії за віком.

Своїм листом від 15.02.2016 року за №330/92/37 Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повідомило ОСОБА_1, що виплата пенсії зупинена у відповідності з чинним законодавством.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 12 Закону України N 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» абзац другий ч.1 ст. 47 замінено п'ятьма абзацами такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Згідно пунктів 2 і 5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень вищевказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Законодавцем до 01.06.2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, відповідно, з вказаної дати скасована норми пенсійного забезпечення осіб, яких пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто з цієї дати повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 скасовано підставу для зупинення виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 22 Закону України №911- VІІІ від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» абзац викладено у такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Аналізуючи положення вищевказаного Закону, колегія суддів приходить до висновку про те, що законодавцем з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року тимчасово зупинено виплату пенсій/щомісячного довічного грошового утримання особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів». Даний Закон не скасовано та не визнано неконституційним, а, отже, він підлягає застосуванню.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 є працюючим суддею та одержує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень Закону України №911- VІІІ від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» виплата пенсії з 01.01.2016 року їй зупинена обґрунтовано.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду 11.08.2016 року.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.99, ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду та не обґрунтувала поважність пропуску строку звернення. Колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду без поважних причин за період з 01.06.2015 року по 10.02.2016 року та в цій частині позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем пропущено строк звернення до суду, не застосував процесуальні наслідки пропущення строку звернення до частини позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо зупинення виплати пенсії за період з 01.06.2015 року по 01.02.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати, позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобовязання відновити виплату пенсії за період з 01.06.2015 року по 10.02.2016 року залишити без розгляду, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Керуючись ст., ст.99, 100, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст., ст.205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Криворізького південного обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.10.2016 року у справі №210/3822/16-а(2-а/210/95/16) скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького південного обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання відновити виплату пенсії за віком за період з 01.06.2015 року по 10.02.2016 року залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог статей 211-212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий