Справа № 456/710/16-а
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2016-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/710/16-а
Провадження № 2-а/456/7/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

12 січня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Саса С. С.

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області №15 від 23 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вул. Шевченка, 285 в с.Братківці Стрийського району Львівської області, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує його права. Зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду Стрийського району Львівської області розглянути на пленарному засіданні сесії подане 08.12.2015р. ОСОБА_1 клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вул. Шевченка, 285 в с.Братківці Стрийського району Львівської області в строки, порядку та у спосіб, передбачений ст. 118 Земельного кодексу України та прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вул. Шевченка, 285 в с.Братківці Стрийського району Львівської області.

Покликається на те, що 08.12.2015 року він звернувся до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вул. Шевченка, 285. 23.12.2015 року ОСОБА_2 сільська рада на пленарному засіданні сесії розглянула вимоги його заяви. За підсумками розгляду даного питання сесія ОСОБА_2 сільської ради прийняла рішення № 15 від 23.12.2015р., яким відмовила позивачу в задоволенні його заяви. В своєму рішенні сільська рада мотивувала відмову тим, що батьківський житловий будинок в с.Братківці по вул. Шевченка,285 був успадкований ОСОБА_1 і його сестрою ОСОБА_3 по 1/2 частині, так само і розподіл земельної ділянки площею 0,18 га має відбутися по 1/2 частині. На думку позивача, рішення ОСОБА_2 сільської ради від 23.12.2015р. прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації і одночасно цим рішенням порушено права та охоронюваний інтерес позивача. У відповідності до ч.7 ст. 118 ЗК України сільська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. ОСОБА_2 сільська рада Стрийського району Львівської області зобов'язана була надати мотивовану відмову у його наданні. Проте, ОСОБА_2 сільська рада не дотрималась ч.7 ст. 118 ЗК України в тій частині, що відмова у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є немотивованою, у письмовій відповіді ОСОБА_2 сільської ради, що була направлена на адресу позивача, не зазначено жодних реальних мотивів, підстав чи умов для відмови сільської ради у наданні йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідач вийшов за межі своїх повноважень, не дотримався порядку передбачено ст. 15 Закону України «Про звернення громадяни» та порушив основоположний принцип діяльності органу місцевого самоврядування, встановлений ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, послались на обставини викладені в позовній заяві та просять таку задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов заперечила та пояснила, що між позивачем ОСОБА_1 та його рідною сестрою ОСОБА_3 триває багаторічний спір за межі вищевказаної земельної ділянки по вул. Шевченка, 285 в с. Братківці Стрийського району, рішення суду про реальний розподіл вказаної земельної ділянки не було прийнято, батьківський житловий будинок в с. Братківці по вул. Шевченка, 285 був успадкований ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_3 по ? частині, тому так само має відбутися і розподіл земельної ділянки площею 0,18 га по ? частині. Рішення ОСОБА_2 сільської ради № 15 від 23.12.2015 року є законним, прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, тому просить відмовити в позові.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засідання позов заперечила, вимоги позивача вважає безпідставними, оскільки розподіл земельної ділянки площею 0,18 га в с. Братківці по вул. Шевченка, 285 має відбутися по ? частині між нею та ОСОБА_1, оскільки вони успадкували батьківський житловий будинок за вказаною адресою по ? частині кожному. Просить відмовити в позові за безпідставністю позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно рішення № 15 ОСОБА_2 сільської ради від 23.12.2015р. сільська рада відмовила у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки батьківський житловий будинок в с. Братківці по вул. Шевченка, 285 був успадкований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і його сестрою ОСОБА_3 по ? частині, так само і розподіл земельної ділянки площею 0,18 га має відбутися по ? частині.

На підставі витягу із рішення № 29 виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.1996р. «Про приватизацію присадибних ділянок громадян с. Братківці» у відповідності до ст. 17 Земельного Кодексу України та виконання Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», виконком ОСОБА_2 сільської ради вирішив передати безоплатно ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку в межах населеного пункту для ведення підсобного господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно поданої ним заяви в розмірі 0,11га. Отже, позивач використав своє законне право на отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянку для ведення підсобного господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно виписки з рішення Стрийської районної ради № 226 від 15.08.1985р. розглянувши клопотання виконкому Станківської сільської ради від 30.05.1985р. № 28 виконком районної ради вирішив дозволити будівництво індивідуального господарського будинку та видати Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки виділеної загальними зборами членів колгоспу ОСОБА_1 в с. Братківці, площею 1000 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_2 сільською радою передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення підсобного господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку. Крім того, оскільки спірне рішення

стосується земельної ділянки, яка відведена для обслуговування батьківського житлового будинку в с. Братківці, по вул. Шевченка, 285, яке успадковане позивачем та третьою особою по ? частини, то відповідно і спірна земельна ділянка площею 0,18 га має буди розподілена по ? частини, як спадкове майно. А саме, відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, після прийняття спадщини, яка відкрилася по смерті батьків, а саме житлового будинку, позивач та третя особа стали фактичними власниками і спірної земельної ділянки, по вул. Шевченка, 285, призначення якої є обслуговування житлового будинку.

Недодержання вимог щодо форми, строків прийняття акта, не може бути підставою для визнання такого акта недійсним. Також, якщо акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі мотивації зацікавленої сторони не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Позивачем не зазначено, яким чином в даному випадку порушуються його права. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 сільська рада всупереч вимогам закону порушила його право набути в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації шляхом прийняття рішення органами місцевого самоврядування. Проте жодних доказів на підтвердження цього не подає, не здобуто таких і в судовому засіданні. Відповідно ОСОБА_1 не довів в судовому засіданні, яке його (позивача) право спірним рішенням порушено, а тому його звернення до суду з позовом про оспорювання рішення № 15 ОСОБА_2 сільської ради від 23.12.2015р. є безпідставним.

Оскаржуване позивачем рішення ОСОБА_2 сільської ради прийняте в межах повноважень сільської ради і при його прийнятті порушень охоронюваних законом прав та інтересів позивача у справі судом не встановлено.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача необгрунтовані, недоказані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 159-161 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_6