Справа № 2а/0570/8782/2012
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Київ К/9991/65745/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області про зобов'язання вчинити дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2012 року Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області при виконанні вимоги від 06.05.2011р. №Ф-99у, зобов'язання вжити дієві заходи з примусового виконання зазначеної вимоги; встановити майновий стан; здійснити вихід за місцем здійснення підприємницької діяльності, місцем мешкання; в разі наявності вилучити готівку за місцем здійснення підприємницької діяльності; направити до суду подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; звернути стягнення на майно боржника; встановити розрахункові рахунки, що можуть бути у фінансових та банківських установах.

Обґрунтовуючи позов, пенсійний орган зазначав, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області знаходитися вимога №Ф-99у від 06.05.2011р. про стягнення із ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 1261,50 грн. й 07.06.2011р. відповідачем відкрито виконавче провадження щодо її примусового виконання, проте з часу його відкриття державним виконавцем не було вжито заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а виконавчі дії проведені поза межами встановленого законом строку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2012р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.06.2011р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 06.05.2011р. №Ф-99у про стягнення з ОСОБА_4 1261,50 грн. та надано семиденний строк для добровільного виконання вимоги.

З метою повного, своєчасного виконання виконавчого документа (вимоги) державним виконавцем 10.11.2011р. було направлено запити до відділу Держкомзему у Волноваському районі про надання інформації про наявність зареєстрованих земельних ділянок, належних на праві власності, зокрема, ОСОБА_4; до відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи міста Волноваха при управлінні Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - про наявність зареєстрованих за вказаною особою та належних їй транспортних засобів; до бюро технічної інвентаризації - про наявність зареєстрованого майна, належного їй на праві власності; до того ж, постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції Донецької області від 10.11.2011р. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 (в межах суми стягнення) та заборонено здійснювати його відчуження.

Також державним виконавцем здійснено виклик ОСОБА_4 до виконавчої служби на 24.11.2011р., а 27.05.2012р. боржником сплачено заборгованість в сумі 300,00грн.

Крім того, відповідачем 05.06.2012р. направлено повторні запити до податкового органу, Волноваського районного відділу Держкомзему у Волноваському районі та ВРЕР м.Волноваха при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про встановлення зареєстрованих земельних ділянок та зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем вживались заходи, спрямовані на виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 06.05.2011р. №Ф-99у, а виконавчі дії проведені у межах встановленого законом строку.

На час виникнення спірних відносин умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (далі - Закон №606).

Так, статтею 11 Закону №606 передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За правилами ч.2 ст.25 Закону №606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч.1 ст.27 Закону №606).

Згідно із ч.2 ст.30 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, обрання того чи іншого заходу впливу на боржника (в межах наданих Законом №606 повноважень) здійснюється державним виконавцем безпосередньо, самостійно й в кожному окремому випадку з врахуванням обставин виконавчого провадження.

Як встановлено судами та вже вказувалось в цій ухвалі, під час здійснення виконавчого провадження (відкритого постановою від 07.06.2011р.) відповідачем надсилались запити до відповідних органів з метою з'ясування інформації про наявність у власності боржника рухомого та нерухомого майна, накладався арешт на належне йому майно (запити та постанова від 10.11.2011р., повторні запити від 05.06.2012р.) здійснювався виклик боржника, тобто вчинялись дії, спрямовані на здійснення виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 06.05.2011р. №Ф-99у.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з рішенням судів попередніх інстанцій про відсутність неправомірної бездіяльності відповідача при здійсненні виконання вимоги від 06.05.2011р. №Ф-99у, а отже й про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про прийняття судами за наслідками розгляду даної справи неправильних рішень, а тому підстав для скасування останніх колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.