Справа № 817/1406/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2017 р.Р і в н е 817/1406/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Самозайнятої особи, суб'єкта незалежної професійної діяльності, приватного нотаріуса Ковальчук Людмили Ясонівни
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій
В С Т АН О В И В:

Самозайнята особа, суб'єкт незалежної професійної діяльності, приватний нотаріус Ковальчук Людмила Ясонівна звернулась до суду з адміністративним позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.03.2016 року №, від 02.12.2016 року №, рішення від 02.12.2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.12.2016 року №Ф-.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за наслідками планової документальної перевірки дотримання нею вимог податкового і іншого законодавства контролюючим органом виявлено, що протягом 2012-2014 року позивачем було включено до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням нотаріальної діяльності, що мало вплив на визначення об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб та бази нарахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також подання податкових розрахунків за формою №1-ДФ з неповними даними, що стало підставою для прийняття оспорюваних рішень. Позивач з висновками відповідача не погоджується, вважає їх безпідставними. Позивач зазначає, що усі понесені нею витрати були пов'язані з веденням діяльності нотаріуса, що підтверджується необхідними доказами, відтак, чистий оподатковуваний дохід визначався за вірними показниками, а вимоги щодо внесення до розрахунку №1-ДФ виплачених фізичним особам-підприємцям доходів на неї не поширюється, оскільки вона не виступає у даному випадку податковим агентом.

У судове засідання 17.01.2017 року позивач не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідачем подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що позивач здійснює нотаріальну діяльність та є самозайнятою особою в розумінні Податкового кодексу України, тому на неї поширюються вимоги щодо правомірного формування витрат, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб та мають вплив на визначення бази нарахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також щодо дотримання порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку. Відповідач вважає, що за наслідками планової документальної перевірки на основі досліджених посадовими особами контролюючого органу документів виявлено порушення позивачем вимог пп. "б" п. 176.2 ст. 176, п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України і абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що стало підставою для прийняття оспорюваних рішень.

У судове засідання 17.01.2017 року відповідач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що з 16.02.2016 року по 29.02.2016 року посадовими особами Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність Ковальчук Людмили Ясонівни РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнобов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт №57/17- від 04.03.2016 року (надалі - акт перевірки, а.с. 14-44, 68-98).

Платником податків подано заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких контролюючим органом висновки акту залишено без змін (а.с. 99-107).

На підставі акту Здолбунівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області було прийнято:

-податкове повідомлення-рішення від 25.03.2016 року № про збільшення Ковальчук Людмилі Ясонівні грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 16094,53 грн., в тому числі 12875,62 грн. за податковим зобов'язанням та 3218,91 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 8-9);

-податкове повідомлення-рішення від 25.03.2016 року № про збільшення Ковальчук Людмилі Ясонівні грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 10-11);

-рішення від 17.06.2016 року № про застосування штрафних санкцій до Ковальчук Людмили Ясонівни за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4128,58 грн. (а.с. 12-13);

-вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.06.2016 року №Ф- на суму єдиного внеску загальнобов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 29785,60 грн. (а.с. 7). Платником податків оскаржено вказані рішення в адміністративному порядку.

Рішеннями Державної фіскальної служби України (ДФС) від 17.08.2016 року №8643/К/99-99-11-02-01-14 та від 13.09.2016 року №9603/К/99-99-11-02-02-25 скарги платника податків задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.03.2016 року №006491702 на суму 141,20 грн., рішення від 17.06.2016 року №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.06.2016 року №Ф- (а.с. 108-115).

У зв'язку з цим, Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області було прийнято:

-податкове повідомлення-рішення від 02.12.2016 року № про збільшення Ковальчук Людмилі Ясонівні грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 15953,33 грн., в тому числі 12762,62 грн. за податковим зобов'язанням та 3190,71 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 149);

-рішення від 02.12.2016 року № про застосування штрафних санкцій до Ковальчук Людмили Ясонівни за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4095,17 грн. (а.с. 148);

-вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.12.2016 року №Ф- на суму єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 29524,14 грн. (а.с. 147).

В основу оспорюваних рішень, з урахуванням висновків, викладених у рішеннях Державної фіскальної служби України від 17.08.2016 року №8643/К/99-99-11-02-01-14, від 13.09.2016 року №9603/К/99-99-11-02-02-25, покладено висновки відповідача про порушення позивачем вимог:

-п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні витрат на загальну суму 85083,98 грн., в тому числі за 2012 рік у сумі 8393,50 грн., за 2013 рік в сумі 49496,42 грн., за 2014 рік в сумі 27194,06 грн. внаслідок включення до їх складу витрат, не пов'язаних із здійсненням нотаріальної діяльності та абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", яке полягало у заниженні єдиного внеску на суму 29524,14 грн.;

-пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, яке полягало в поданні податкових розрахунків за формою №1-ДФ з неповними даними, а саме відсутня інформація про виплачені доходи за ознакою "157" по придбанню товарів, робіт, послуг у фізичних осіб-підприємців за 1-4 квартал 2012 року, 1-4 квартал 2013 року та 1-4 квартал 2014 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ст. 32 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII, приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 178.3 статті 178 Податкового кодексу України передбачено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Пунктом 178.2 статті 178 Податкового кодексу України встановлено, що доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст 167 цього Кодексу.

За приписами пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI, нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок

Таким чином, приватний нотаріус є самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну нотаріальну діяльність, доходи від якої оподатковуються за ставками податку, визначеними для оподаткування доходів фізичних осіб, а база оподаткування визначається як різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження незалежної професійної діяльності приватного нотаріуса.

У свою чергу, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, тобто, базою нарахування єдиного внеску також є різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження незалежної професійної діяльності приватного нотаріуса.

Позиція відповідача за змістом акту перевірки ґрунтується на тому, що позивачем було включено до складу витрат, витрати, не пов'язані з здійсненням нотаріальної діяльності, зокрема: витрати на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій на загальну суму 4103,73 грн., в тому числі 1497,67 грн. за 2012 рік, 1265,58 грн. за 2013 рік, 1340,48 грн. за 2014 рік; витрати на оплату електроенергії на загальну суму 4144,70 грн., в тому числі 341,11 грн. за 2012 рік, 949,59 грн. за 2013 рік, 2854,00 грн. за 2014 рік; витрати на оплату послуг ФОП ОСОБА_3 щодо консультування з питань інформатизації на суму 2400,00 грн. за 2012 рік; витрати по сплаті податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 11625,02 грн.; витрати по сплаті ПАТ КБ "Правекс-Банк" за надання довідок про курси іноземних валют на загальну суму 1600,00 грн., в тому числі 400,00 грн. за 2012 рік, 1200,00 грн. за 2013 рік; витрати по сплаті Банку Надра, ТВБВ Ощадбанк, ПАТ Укрінбанк комісій з прийому платежів з оплати послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, на оплату електроенергії, по сплаті податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та по сплаті витрат на оплату праці найманих працівників на загальну суму 266,53 грн., в тому числі 57,82 грн. за 2012 рік, 57,00 грн. за 2013 рік, 151,71 грн. за 2014 рік; витрати на придбання господарчих товарів у магазині "М2" за готівкові кошти згідно товарного чеку б/н від 21.06.2012 року на суму 44,00 грн. за 2012 рік; витрати за надання бухгалтерських послуг ФОП ОСОБА_5 згідно акту прийому-передачі від 10.01.2013 року №б/н на суму 42000,00 грн. за 2013 рік; витрати на придбання холодильника у ФОП ОСОБА_6 згідно рахунку від 28.07.2014 року №б/н на суму 18900,00 грн. за 2014 рік.

При цьому, відповідач посилається на приписи Узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), що затверджена Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 року №1185, у відповідності до якої, при визначенні сукупного чистого доходу доцільно враховувати витрати приватних нотаріусів, які пов'язані з організацією нотаріальної діяльності, обумовлені вимогами Закону України "Про нотаріат", а також визначено, що до витрат приватного нотаріуса можуть бути віднесені, зокрема:

-оренда робочого місця нотаріуса, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для під'їзду інвалідів;

-страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса;

-технічне забезпечення діяльності робочого місця нотаріуса та його обслуговування:

а)охоронна та пожежна сигналізація;

б)металеві двері або металеві ролети;

в)металеві грати, захисні ролети та броньована ударостійка плівка на вікнах;

г)металеві шафи;

д)вогнестійкий сейф;

е)інформаційна вивіска;

є)обслуговування технічного обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо);

ж)підключення та користування мережею Інтернет без обмеження кількості провайдерів, включаючи мобільний Інтернет;

з)телекомунікаційні послуги;

и)меблі;

-програмне забезпечення, користування електронною базою законодавства;

-встановлення, обслуговування та користування державними та єдиними реєстрами;

-виготовлення печатки, штампів з текстами посвідчувальних написів;

-витрати на придбання спеціальних бланків нотаріальних документів та ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, книг, журналів реєстрації (обліку), передбачених номенклатурою;

-витрати на придбання канцелярського приладдя (картонажі, архівні папки, твердий картон, канцелярський папір, технічні засоби для прошивання документів тощо);

-витрати на забезпечення збереження документів нотаріального діловодства;

-проходження підвищення кваліфікації, участь у короткотермінових семінарах, міжнародних семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності; навчання в школі молодого нотаріуса; придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо);

-оплата праці та обов'язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників);

-сплата внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування;

-відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки);

-витрати на поштові та кур'єрські послуги, необхідні для ведення нотаріальної діяльності.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1 ст. 3 Податкового кодексу України, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 52.6 ст. 52 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Отже, вказана консультація має рекомендаційних характер, і наведений у ній перелік не є вичерпним, що свідчить про можливе віднесення до необхідних витрат незалежної професійної діяльності і інших витрат, якщо вони відповідають вимогам пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України.

Зокрема, це знайшло відображення у самій Узагальнюючій податковій консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), що затверджена Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 року №1185, в якій зазначено, що нормами чинного Податкового кодексу України не передбачено конкретного переліку витрат для фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Основним критерієм для обґрунтування витрат, що зменшують дохід для визначення об'єкта оподаткування, є їх належність та необхідність для провадження незалежної професійної діяльності.

З огляду на загальне описове визначення витрат незалежної професійної діяльності, наведене у пункті 178.3 Податкового кодексу України, необхідно у кожному окремому випадку аналізувати здійснені витрати за критеріями можливості використання придбаних товарів (робіт, послуг) у незалежній професійній діяльності, ділової мети їх придбання, впливу цих витрат на отримання доходу, й за умови відповідності таким критеріям придбані товари (роботи, послуги) й здійснені витрати слід вважати такими, що необхідні для провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII, робоче місце (контора) приватного нотаріуса має знаходитись у межах нотаріального округу, в якому приватний нотаріус здійснює нотаріальну діяльність.

Робоче місце (контора) має відповідати таким умовам:

1)забезпечувати дотримання нотаріальної таємниці;

2)давати можливість кожному приватному нотаріусу, який здійснює нотаріальну діяльність, одночасно та незалежно від іншого приватного нотаріуса здійснювати нотаріальну діяльність;

3)бути захищеним від несанкціонованого проникнення;

4)бути забезпеченим сейфом для зберігання печаток, штампів, металевою шафою для зберігання архіву нотаріуса;

5)кількість кімнат у приміщенні, де знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса, не може бути меншою, ніж кількість приватних нотаріусів, які здійснюють нотаріальну діяльність у його межах;

6)бути пристосованим для роботи технічного персоналу з документами у відокремленій від нотаріуса кімнаті.

Згідно з ч. 9 ст. 24 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII, приватний нотаріус вправі мати контору, укладати цивільно-правові та трудові договори, відкривати поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках.

Наявними у матеріалах справи доказами, а саме книгами обліку доходів і витрат та відповідними квитанціями, підтверджується, що усі витрати, описані в акті перевірки, понесені Ковальчук Людмилою Ясонівною під час провадження нею нотаріальної діяльності та безпосередньо пов'язані з провадженням такої діяльності (а.с. 208-239).

Зокрема, судом досліджено, що за договорами оренди (найму) приміщення і позички від 01.06.2010 року, від 01.06.2013 року, від 01.01.2014 року, укладеними між Ковальчук Л.Я. та ОСОБА_7, позивачу на праві користування належала квартира за адресою: АДРЕСА_1, що використовувалась нею для здійснення нотаріальної діяльності і вартість обслуговування та експлуатації даної квартири, до чого входили витрати на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій і витрати на оплату електроенергії, оплачувалась позивачем (а.с. 116-120).

За договором про інформаційне абонентне обслуговування через лінію безпосереднього зв'язку від 05.01.2011 року №876, укладеним між Ковальчук Л.Я. та ФОП ОСОБА_3, позивачу надавались послуги з доступу до мережі Інтернет за місцем здійснення нею нотаріальної діяльності. При цьому, у пункті 2.6 даного договору сторонами обумовлено проведення технічного обслуговування обладнання, що належить замовнику та надання консультацій з питань інформатизації (а.с. 121-123).

За договором про надання бухгалтерських послуг від 05.01.2012 року, укладеного між Приватним нотаріусом Ковальчук Л.Я. та ФОП ОСОБА_5, позивачу надавались послуги з ведення бухгалтерського обліку в її нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 125-128).

Що стосується витрат по сплаті податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, то останні стосувалися оплати праці найманих працівників (а.с. 168- 190).

Крім того, з квитанцій щодо сплати ПАТ КБ "Правекс-Банк" вартості надання довідок про курси іноземних валют та сплати Банку Надра, ТВБВ Ощадбанк, ПАТ Укрінбанк комісій з прийому платежів з оплати послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, на оплату електроенергії, по сплаті податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, по сплаті витрат на оплату праці найманих працівників вбачається, що понесення вказаних витрат було здійснено в межах здійснення нотаріальної діяльності.

Також, витрати на придбання господарчих товарів у магазині "М2" та витрати на придбання меблів у ФОП ОСОБА_6 стосувалися облаштування робочого місця нотаріуса і були пов'язані з провадженням позивачем нотаріальної діяльності. Посилання контролюючого органу на рахунок від 28.07.2014 року №б/н на придбання холодильника вартістю 18900,00 грн. судом відхиляються, оскільки товарним чеком від 28.07.2014 року підтверджується саме придбання меблів (а.с. 129).

Відтак, ці витрати відповідають визначенню витрат незалежної професійної діяльності в розумінні пункту 178.3 Податкового кодексу України і твердження відповідача про те, що такі витрати не пов'язані із здійсненням позивачем нотаріальної діяльності є безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, контролюючий орган не ставить під сумнів фактичне придбання зазначених товарів і послуг позивачем та або достовірність складених за наслідками такого придбання первинних і бухгалтерських документів.

За приписами пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п. 18.1 статті 18 Податкового кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Згідно з пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органом та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом ІV цього Кодексу.

Форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) було затверджено Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за №46/18784. Цим же наказом затверджено Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (надалі - Порядок).

Пунктом 1.2 Порядку передбачено, що дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

З викладеного слідує, що податковим агентом визнається особа, яка не лише виплачує дохід фізичній особі, але й нараховує, утримує та сплачує податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Пунктами 177.8 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою-підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.

Тобто, самозайнята особа є податковим агентом у відношенні до фізичної особи-підприємця і відповідно, повинна подавати 1ДФ, лише у випадку, коли самозайнята особа виплачує дохід фізичній особі-підприємцю, та нараховує, утримує і сплачує податок до бюджету з цього доходу, що не мало місця у випадку позивача.

За наведених обставин, позовні вимоги знаходять своє підтвердження достатніми належними та допустимими доказами і є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 25.03.2016 року №, від 02.12.2016 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.12.2016 року № та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.12.2016 року №Ф- є неправомірними та підлягають скасуванню.

За приписами статті 94 КАС України, судові витрати підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 25.03.2016 року № про збільшення Ковальчук Людмилі Ясонівні грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 02.12.2016 року № про збільшення Ковальчук Людмилі Ясонівні грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 15953,33 грн., в тому числі 12762,62 грн. за податковим зобов'язанням та 3190,71 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 02.12.2016 року № про застосування штрафних санкцій до Ковальчук Людмили Ясонівни за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4095,17 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату Ковальчук Людмилою Ясонівною боргу (недоїмки) від 02.12.2016 року №Ф- на суму єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 29524,14 грн.

Присудити на користь позивача Самозайнятої особи, суб'єкта незалежної професійної діяльності, приватного нотаріуса Ковальчук Людмили Ясонівни за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненської області судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.