Справа № 803/378/16
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Київ К/800/16518/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Борисенко І.В.

Бухтіярової І.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року та ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року по справі № 803/378/16 (876/2833/16) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМП» звернулось до суду з позовною заявою до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року у відкритті провадження в адміністративній справі відмовленою

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить стягнути з Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судові витрати на правову допомогу та всі фактично понесені документально підтверджені судові витрати в сумі 13679,47грн., які були понесені ним у ході розгляду адміністративної справи №803/2091/14, рішення в якій набрало законної сили.

Частиною 1 ст.87 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.1 ст.87 КАС України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно із вимогами ч.1 ст.90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.1. ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 97 КАС України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

За вимогами ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що позивач мав право звернутись із заявою про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу, лише виключно в ході розгляду адміністративної справи №803/2091/14, оскільки такі витрати були понесені позивачем в рамках розгляду саме цієї справи.

Позивач має право звернутись до суду, який ухвалив судове рішення, із заявою про винесення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про судові витрати.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року та ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року по справі №803/378/16 (876/2833/16) залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Борисенко І.В.
підпис Бухтіярова І.О.