Справа № 826/3695/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3695/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2017 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр", звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16 жовтня 2013 року № , яким позивачу визначена сума грошового зобов'язання з податку прибуток на загальну суму 1375298,75 грн., в тому числі за основним платежем - 1100239 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 275 059,75грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16 жовтня 2013 року № , яким позивачу визначена сума грошового зобов'язання з податку додану вартість в розмірі 1411270,50 в тому числі за основним зобов'язанням 940847 грн. та 470423,50грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року в адміністративній справі №826/3695/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, позовні вимоги задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 16 жовтня 2013 року № та №.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 листопада 2015 року К/800/43463/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України були надані вказівки, які необхідно врахувати суду під час нового розгляду даної справи. Зокрема, судом касаційної інстанції було зазначено, що при новому розгляді справи, судам необхідно дослідити комплекс доказів, необхідний для доведення реальності та правомірності укладення й виконання угод, з якими пов'язане донарахування податкових зобов'язань, у тому числі надати оцінку результатам розгляду кримінальної справи, порушеної щодо ТОВ "Сан Енд Фан" за ознаками злочинів, передбачених частиною другою статті 205, частинами другою, третьою статті 358 Кримінального кодексу України та врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 22 вересня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року в задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 01 жовтня 2013 року по 04 жовтня 2013 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АРЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ТОВ «Альфакем Україна» та ТОВ «Сан Енд Фан» за період з 01 лютого 2012 року по 31 травня 2012 року, за результатами якої складено акт від 07 жовтня 2013 року №1168/2201/30678461.

В даному акті контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за період 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року на суму 1100239,00 грн., у тому числі за І квартал - 280425,00 грн., ІІ квартал - 819814,00 грн.; порушення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 940847,00 грн. за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2012 року, у тому числі за лютий 2012 року - 267072,00 грн., квітень 2012 року - 198720, 00 грн., травень 2012 року - 475055,00 грн.

Висновки акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Сан Енд Фан», контролюючий орган обґрунтовує висновками актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Сан Енд Фан" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків, а щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Альфакем Україна» - висновком акту перевірки, де вказано про відсутність ТОВ «Альфакем Україна» за місцезнаходженням. А також проведенням досудового слідства по кримінальній справі №28-3597, порушеній за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.205, ч.2 і ч.3 с.358 КК України.

На підставі акту перевірки №1168/2201/30678461 від 07 жовтня 2013 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 16 жовтня 2013 року №, згідно якого за порушення п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1411270,50 грн., у тому числі 940847,00 грн. за основним платежем та 470423,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, та №, згідно якого за порушення п.138.2 ст.138, пп.139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток (доходи) приватних підприємств на суму 1375298,75 грн., у тому числі 1100239,00 грн. за основним платежем та 275059,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись з даними рішеннями позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову погодився з висновками акту перевірки відповідача про відсутність факту реального здійснення господарських операцій, оскільки ці операції не підтверджено належним чином відповідними документами.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності до норми пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України «витрати» - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Об'єкт оподаткування цим податком визначений у ст. 134 Податкового кодексу України.

Згідно п. 138.1 ст. 138 цього Кодексу, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Склад витрат і порядок їх визначення закріплений в ст. 138 зазначеного Кодексу. Зокрема, за нормою пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають в себе собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Одночасно нормою абз. 1 п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Також, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України), а саме - наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379 «Про затвердження Порядку заповнення податкової накладної», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1333/20071 та діяв до 01.03.2014 (тобто, був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, положеннями Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної визначені окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Згідно із п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського та податкового обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, як вбачається з акту перевірки та не заперечується відповідачем, що всі подані позивачем документи містять необхідні реквізити, яким має відповідати первинний документ, відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, основним видом діяльності якого є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Щодо доводів відповідача про безтоварність господарських операції, то колегія суддів не приймає їх до уваги зважаючи на наступне.

Так, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Сан Енд Фан» (виконавець) укладено договір про виконання робіт по планово-висотній прив'язці аерознімків №226 від 16 січня 2012 року, відповідно до умов якого виконавець на користь замовника зобов'язується якісно та в строк, на умовах даного договору виконати певні роботи та передати продукцію. Технічне завдання, перелік робіт, строк їх виконання, вартість та умови оплати встановлені цим договором та у відповідних додатках до даного договору (а.с.114-117 т.1).

Згідно технічного завдання, яке є додатком №1 до даного договору, підрядником виконувались наступні роботи: виконання планово-висотної прив'язки аерофотознімків з дозволом 0,15 м для виготовлення орфотопланів з дозволом 0,15 м. (а.с. 118 т.1).

Також, в додатках №1, №2, №3, №4 та №5 до вказаного договору міститься повна інформація щодо об'єкту та об'єму виконуваних робіт, та вартості за виконання робіт. Також міститься інформація про вимоги до виконання робіт, перелік виконуваних робіт. Крім того, чітко визначені строки початку та закінчення робіт по кожному об'єкту окремо (а.с.118-122 т.1).

Тобто, зазначені документи чітко конкретизують які саме роботи та на яких об'єктах мають бути виконані контрагентом, їх об'єм та вартість.

За результатами виконання робіт, сторонами договору було укладено акти надання послуг, а саме: акт від 29 лютого 2012 року №70 (а.с.126 т.1), акт від 03 квітня 2012 року №218 (а.с.135 т.1), акт від 06 квітня 2012 року №219 (а.с.132 т.1), акт від 12 квітня 2012 року №220 (а.с.129 т.1), акт від 20 квітня 2012 року №221 (а.с.124 т.1). Також, за результатами договору виписано податкові накладні: від 29 лютого 2012 року №93, від 03 квітня 2012 року №50 (а.с.136 т.1), від 06 квітня 2012 року №51 (а.с.133 т.1), від 12 квітня 2012 року №52 (а.с.130 т.1), від 20 квітня 2012 року №53 (а.с.125 т.1). Крім того, складено рахунки-фактури від 03 квітня 2012 року №481 (а.с.134 т.1), від 06 квітня 2012 року №482 (а.с.131 т.1), від 12 квітня 2012 року №483 (а.с.128 т.1) та від 20 квітня 2012 року №484 (а.с.123 т.1).

Дослідивши вказані документи, колегія суддів вважає, що вони в повній мірі відображають зміст та обсяг господарської операції, так як містять відомості про кількість виконаних робіт та їх вартість, а тому вказані документи в повному обсязі підтверджують фактичне отримання послуг позивачем від ТОВ «Сан Енд Фан» за спірним договором.

Крім того, до суду надано докази сплати позивачем грошових коштів за отримані послуг, підтвердженням чого є копії банківських виписок, що містяться в матеріалах справи.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не оспорюється та обставина, що документи складені належним чином, мають всі необхідні реквізити та підтверджують право позивача на податковий кредит.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, що отримані від контрагента послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Так, як зазначено вище, предметом договору №226 від 16.01.12р. є виконання робіт з планово-висотної прив'язки аерофотознімків для подальшого виготовлення ортофотопланів.

При виготовленні ортофотопланів невід'ємною частиною технологічного ланцюга є планово-висотна прив'язка аерознімків. Точність кінцевої продукції, в тому числі ортофотопланів, напряму залежить від геодезичної прив'язки (планово - висотної прив'язки) аерознімків, а контроль камеральних фотограмметричних процесів проводиться по контрольним розпізнакам, отриманим в результаті планово-висотної прив'язки аерознімків.

Розпізнак - це точка місцевості або будь-якого об'єкта фотознімання, для якої визначені геодезичним методом під час польових робіт просторові координати та яка буде розпізнана на аерофотознімку.

Сукупність цих точок є геодезичною основою для проведення камеральних фотограмметричних робіт. Польові роботи з визначення координат розпізнаків і є планово-висотною прив'язкою аерознімків (далі ПВП).

Роботи ПВП проводяться по збільшеним фрагментам знімків. Для виконання ПВП складається картограма об'єкту робіт, на яку наносяться розпізнаки.

Розташування та кількість розпізнаків визначається у відповідності до інструкцій зі створення топокарт. Виконання польових вимірювань на місцевості здійснюється спеціальними приймачами. Після збору даних отримані координати розпізнаків обраховуються та складаються в каталог координат у відповідній системі координат з коротким описом.

Порядок виконання та вимоги до виконання цих технологічних складових визначається Інструкцією з топографічного знімання у масштабах 1:5000,1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженою Наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України №56 від 09.04.1998р, а також Основними положеннями створення топографічних планів, затверджених Наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України №3 від 24.01.1994р.

Виконані TOB «САН ЕНД ФАН» роботи з планово-висотної прив'язки аерофотознімків, в подальшому було використано позивачем для виготовлення ортофотопланів, які долучені позивачем до матеріалів адміністративної справи.

При цьому, слід зазначити, що згідно з додатками до Договору №226 від 16.01.12р. визначено об'єкти планово-висотної прив'язки - знімальні участки.

Додатком №2, №3 до договору №226 визначено, що об'єктом планово-висотної прив'язки (знімальним участком) є Донецька область.

Додатком №4 до договору №226 визначено, об'єктом планово-висотної прив'язки (знімальним участком) є АР Крим.

Додатком №5 до договору №226 визначено, що об'єктом планово-висотної прив'язки (знімальним участком) є Луганська область.

Результати робіт, отримані за договором №226, вказані в Додатках №2,3,5 було використано позивачем для виконання робіт за договором підряду DKZ-D1-ICB.10.217 від 13.12.2010р.

Відповідно до умов цього договору позивач (підрядник) зобов'язався виконати на замовлення Державного комітету України із земельних ресурсів аерофотозйомку для виготовлення ортофотокарт Дніпропетровської, Донецької, Луганської, Харківської областей України.

Відповідно до Акту №217/2/і.2/5 від 18.05.2012р. та Акту №217/3/і.2/6 від 12.07.2012р. підрядник (позивач) виконав аерофотозйомку на території Донецької області та Луганської області відповідно.

Координати розпізнаків, які були отримані в результаті виконання робіт ТОВ «САН ЕНД ФАН» з планово-висотної прив'язки аерознімків, сформовано в Каталоги координат та передано замовнику, в складі технічної документації.

Результати робіт, отриманих за договором №226 вказані в Додатку №4 було використано позивачем для виконання робіт за договором підряду № DKZ-D-ICB.8.134/13 від 19.06.2009р.

Відповідно до цього договору позивач (підрядник) зобов'язався виконати на замовлення Державного комітету України із земельних ресурсів ортофотокарти території АР Крим, включаючи аерофотозйомку для виготовлення ортофотокарт.

Актом №134/13/К/ііі.2/12 від 19.06.2012р. приймання-здавання виконаних робіт за договором DKZ-D-ICB.8.134/13 від 19.06.2009р. замовником було прийнято виконані позивачем роботи, складовою яких є планова планово-висотної прив'язки аерознімків виконана ТОВ «САН ЕНД ФАН».

Передача робіт замовнику супроводжувалась Технічними звітами, що погоджувались замовником.

Зазначені технічні звіти містять додаток №3 «Таблиці точностних характеристик визначення координат планово-висотних розпізнаків».

Цифри, наведені у колонках «х», «у», «h» є координатами розпізнаків, які були отримані в результаті виконання робіт ТОВ «САН ЕНД ФАН»» з планово-висотної прив'язки.

Також, між позивачем (замовник) та ТОВ «Сан Енд Фан» (підрядник) укладено договір про виконання робіт з виготовлення Індексно-Кадастрових Карт №235 від 30 січня 2012 року, відповідно до умов якого підрядник на користь замовника зобов'язується якісно та в строк, на умовах даного договору виконати певні роботи та передати продукцію. Технічне завдання, перелік робіт, строк їх виконання, вартість та умови оплати встановлені цим договором та у відповідних додатках до даного договору (а.с.88-91 т.1)

В додатку №1 до вказаного договору міститься повна інформація щодо об'єкту та об'єму виконуваних робіт, та вартості за виконання робіт. Також міститься інформація про технічні вимоги до виконання продукції, зокрема, матеріали, які мають бути передані підрядником замовнику, вимоги до виконання робіт, перелік продукції, яку отримає замовник за результатами виконання робіт. Крім того, чітко визначені строки початку та закінчення робіт по кожному об'єкту окремо (а.с.92-93 т.1).

Тобто, зазначені документи чітко конкретизує які саме роботи та на яких об'єктах мають бути виконані контрагентом, їх об'єм та вартість.

За результатами виконання робіт, сторонами договору було укладено акти надання послуг, а саме: акт від 23 травня 2012 року №346 про виготовлення цифрових індексно-кадастрових карт АР Крим по 1 етапу (а.с.96 т.1), акт від 25 травня 2012 року №347 про виготовлення цифрових індексно-кадастрових карт Донецька область по 1 етапу (а.с.98 т.1), акт від 31 травня 2012 року №634 про виготовлення цифрових індексно-кадастрових карт АР Крим по 2 етапу (а.с.100 т.1), акт від 31 травня 2012 року №365 про виготовлення цифрових індексно-кадастрових карт Донецька область по 2 етапу (а.с.94 т.1), акт від 31 травня 2012 року №366 (а.с.102 т.1). Також, за результатами договору виписано податкові накладні: від 23 травня 2012 року №141 (а.с.97 т.1), від 25 травня 2012 року №142 (а.с.99 т.1), від 31 травня 2012 року №167 (а.с.101 т.1), від 31 травня 2012 року №168 (а.с.95 т.1).

Дослідивши вказані документи, колегія суддів вважає, що вони в повній мірі відображають зміст та обсяг господарської операції, так як містять відомості про кількість виконаних робіт та їх вартість, а тому вказані документи в повному обсязі підтверджують фактичне отримання послуг позивачем від ТОВ «Сан Енд Фан» за спірним договором.

Крім того, до суду надано докази сплати позивачем грошових коштів за отримані послуг, підтвердженням чого є копії банківських виписок, що містяться в матеріалах справи.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не оспорюється та обставина, що документи складені належним чином, мають всі необхідні реквізити та підтверджують право позивача на податковий кредит.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, що отримані від контрагента послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Так, як зазначено вище, предметом договору №225 від 30.01.12р. є виготовлення індексно-кадастрових карт.

Індексна кадастрова карта - графічне зображення, що відображає розташування кадастрових зон і кварталів у межах існуючих адміністративно - територіальних утворень на момент складання карти, із зазначенням нумерації кадастрових зон і кварталів.

Індексна кадастрова карта створювалась на основі ортофотокарт та метричної інформації про державні, адміністративні та кадастрові межі надані позивачем ТОВ «САН ЕНД ФАН» в електронному вигляді. Створені карти передавались ТОВ «АРЦ» в електронному вигляді у супроводі Технічних звітів.

Результати робіт, отриманих за договором №225 вказані в Додатку №1 було використано позивачем для виконання робіт за договором підряду № БК^-Б-ГСВ.8.134/13 від 19.06.2009р. та договором підряду DKZ-D1-ICB.10.217 від 13.12.2010р. Відповідно до цих договорів позивач (підрядник) зобов'язався виконати на замовлення Державного комітету України із земельних ресурсів базові та індексні кадастрові карти території АР Крим, Дніпропетровської, Донецької, Луганської та Харківської областей.

Замовником було прийнято виконані позивачем роботи за Актом №22 приймання індексних кадастрових карт від 07.11.2012р. та Актом №24 приймання індексних кадастрових карт від 12.12.2012р.

Таким чином, результати роботи ТОВ «САН ЕНД ФАН» з планово-висотної прив'язки, польового контролю якості фотограмметричних робіт, виготовлення індексних кадастрових карт, передані позивачу, було використано останнім в об'єктивній формі для: подальшого створення різної картографічної продукції відповідних територій.

А також, між позивачем (замовник) та ТОВ «Сан Енд Фан» (підрядник) укладено договір про виконання робіт №225 від 02 лютого 2012 року, відповідно до умов якого підрядник на користь замовника зобов'язується якісно та в строк, на умовах даного договору виконати певні роботи, виготовити та передати продукцію. Технічне завдання, перелік робіт, строк їх виконання, вартість та умови оплати встановлені цим договором та у відповідних додатках до даного договору (а.с.104-107 т.1).

Згідно технічного завдання, яке є додатком №1 до даного договору, підрядником виконувались наступні роботи: виконання польового контролю якості фотограметричних робіт (а.с.108 т.1).

В додатку №2 до вказаного договору міститься повна інформація щодо об'єкту та об'єму виконуваних робіт, та вартості за виконання робіт. Крім того, чітко визначені строки початку та закінчення робіт по кожному об'єкту окремо (а.с.109 т.1).

Тобто, зазначені документи чітко конкретизує які саме роботи та на яких об'єктах мають бути виконані контрагентом, їх об'єм та вартість.

За результатами виконання робіт, сторонами договору було укладено акт надання послуг від 28 лютого 2012 року №69 (польові роботи Дніпропетровська обл., Харківська обл.)

Також, за результатами договору виписано податкову накладну від 28 лютого 2012 року №92 (а.с.113 т.1).

Дослідивши вказані документи, колегія суддів вважає, що вони в повній мірі відображають зміст та обсяг господарської операції, так як містять відомості про кількість виконаних робіт та їх вартість, а тому вказані документи в повному обсязі підтверджують фактичне отримання послуг позивачем від ТОВ «Сан Енд Фан» за спірним договором.

Крім того, до суду надано докази сплати позивачем грошових коштів за отримані послуг, підтвердженням чого є копії банківських виписок, що містяться в матеріалах справи.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не оспорюється та обставина, що документи складені належним чином, мають всі необхідні реквізити та підтверджують право позивача на податковий кредит.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, що отримані від контрагента послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Так, як зазначено вище, предметом договору №225 від 02.02.12р. є виконання польового контролю якості фотограмметричних робіт (Технічне завдання - додаток №1 до договору).

Польовий контроль якості фотограмметричних робіт - це аналіз точності виготовлення ортофотопланів виконується за результатами порівняння координат контрольних точок в межах робочих зон, визначених супутниковими геодезичними методами та виміряних координат ідентичних точок на відповідних ортофотопланах.

Перед здачею виготовлених ортофотокарт замовнику було виконано польовий контроль якості фотограмметричних робіт. Не дозволяється виконання польового контролю якості фотограмметричних робіт підрядниками які приймали участь при створенні ортофотокарт, що підлягають контролю. Відповідно до Додатку №2 до договору №225 визначено, що об'єктом польового контролю якості фотограмметричних робіт є ортофотокарти масштабів 1:10000, 1:5000, 1:2000 Дніпропетровської та Харківської областей. Згадані ортофотокарти були виготовлені позивачем (підрядником) на замовлення Державного комітету України із земельних ресурсів за договором підряду 0К2-01 - ІСВ.10.217 від 13.12.2010р.

Роботи польового контролю якості виконувались ТОВ «САН ЕНД ФАН» у відповідності до вимог Інструкції про порядок контролю і приймання топографо-геодезичних та картографічних робіт затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру України №19 від 17.02.2000р. та Основних положень створення та оновлення топографічних карт масштабів 1:10 000, 1:25 000, 1:50 000, 1:100 000, 1:200 000, 1:500 000, 1:1 000 000 затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру України №156 від 21.12.1999р.

Вони включали польові геодезичні визначення координат контрольних точок, відносно пунктів Державної геодезичної мережі та камеральне порівняння координат з додержанням технічних характеристик нормативної бази.

Результат аналізу викладено в Технічному звіті про виконані роботи з польового контролю якості фотограмметричних робіт та підтверджують відсутність грубих та систематичних похибок у вимірах та вихідних даних.

Тобто, колегія суддів дійшла висновку, що отримані від спірних договорів роботи були використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції під час повторного розгляду були допитані в якості свідків директор позивача ОСОБА_5 та особа, яка безпосередньо співпрацювала зі спірними контрагентами при отриманні послуг ОСОБА_6 зазначені особи надали пояснення, що ТОВ «САН ЕНД ФАН» було виконано умови договорів в повному обсязі, якісно та вчасно.

Зокрема, директор ТОВ «Авіаційний розрахунковий центр» ОСОБА_5 пояснила, що у 2012 році, позивач виграв тендер на виконання робіт для Державного комітету України із земельних ресурсів, у зв'язку з чим, у позивача виникла необхідність у залученні субпідрядних організацій для належного виконання своїх зобов'язань.

Договори з ТОВ «САН ЕНД ФАН» заключались та підписувались безпосередньо між директором ТОВ «Авіаційний розрахунковий центр» та директором ТОВ «САН ЕНД ФАН» ОСОБА_7 в офісі позивача.

Текст договорів є типовим договором позивача. Всі технічні завдання та додатки до договору розроблялись позивачем та в останніх було чітко визначено перелік робіт, їх вартість, а також об'єкт проведення робіт.

ТОВ «САН ЕНД ФАН» була обрана для виконання таких робіт, так як Єдиному реєстрі містилась інформація, що одним із видів діяльності ТОВ «САН ЕНД ФАН» є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, так само як і у позивача.

Також, ОСОБА_5 зазначила, що роботи проводились ТОВ «САН ЕНД ФАН» із залученням субпідрядних організацій, однак, позивач контактував виключно з працівниками ТОВ «САН ЕНД ФАН», та саме від них отримував документи та приймав роботи.

Крім того, позивачем надано документи переписки між позивачем та його контрагентом з приводу виконання передбачений договором робіт.

Так, з листа №9 від 19.01.2012 року вбачається, що директор ТОВ «САН ЕНД ФАН» просить директора позивача узгодити притягнення субпідрядних компаній для виконання робіт, на виконання п.4.6 Договору №226 від 16.01.2012 року. Та листом від 19.01.2012 року позивач надав згоду на залучення субпідрядних організацій для виконання робіт.

Також, в листі №45 від 09.02.2012 року, ТОВ «САН ЕНД ФАН» просить узгодити притягнення субпідрядних організацій для виконання умов договорів №235 від 30.01.2012 року та №225 від 02.02.2012 року. Та листом від 14.02.2012 року позивач надав згоду на залучення субпідрядних організацій для виконання робіт.

Свідок ОСОБА_6, технічний спеціаліст, пояснив, що він дистанційно контактував з двома технічними спеціалістами ТОВ «САН ЕНД ФАН», які відповідали за виконання робіт, передбачених договором.

Вся необхідна документація для проведення робіт направлялась по електронній пошті, а технічні звіти за результатами виконаних робіт отримані по пошті.

Роботи були виконані контрагентом своєчасно, якісно та в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що висновки ДПІ щодо порушень позивачем норм податкового законодавства є безпідставними, правочини між позивачем та ТОВ «САН ЕНД ФАН» реальні, фактично виконані та здійснювався відповідно до вимог чинного законодавства України з належним оформленням первинних бухгалтерських документів.

Крім того, в перевіряємий період між позивачем (замовник) та ТОВ «Альфакем Україна» (підрядник) укладено договір №2/12 від 03 січня 2012 року.

Технічне завдання, перелік робіт, строк їх виконання, вартість та умови оплати встановлені цим договором та викладені в додатку №1 до вказаного договору.

Відповідно до умов зазначеного договору підрядник зобов'язується якісно та в строк, на умовах даного договору виконати певні роботи та передати продукцію. Згідно додатку №1 до даного договору сторонами визначені умови виконання наступних робіт: створення системи управління геоданими ТОВ «Авіаційний розрахунковий центр» засобами геоінформаційної системи (ГІС).

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано акти надання послуг (виконання робіт) та податкову накладну на підтвердження оплати виконаних робіт.

Згідно акта виконання робіт №499 від 31 травня 2012 року підрядник виконав на замовлення позивача роботи, а саме: розробка ГІС етап №3 згідно технічного завдання та виписав податкову накладну від 31 травня 2012 року №183 на загальну суму 642 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 107 000,00 грн.

Дослідивши вказані документи, колегія суддів вважає, що вони в повній мірі відображають зміст та обсяг господарської операції, так як містять відомості про кількість виконаних робіт та їх вартість, а тому вказані документи в повному обсязі підтверджують фактичне отримання послуг позивачем від ТОВ «Сан Енд Фан» ТОВ «Альфакем Україна» за спірним договором.

Крім того, до суду надано докази сплати позивачем грошових коштів за отримані послуг, підтвердженням чого є копії банківських виписок, що містяться в матеріалах справи.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не оспорюється та обставина, що документи складені належним чином, мають всі необхідні реквізити та підтверджують право позивача на податковий кредит.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, що отримані від контрагента ТОВ «Альфакем Україна» послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Так, як зазначено вище, додатком №1 та розділом 7 Технічного завданням до договору №2/12 від 03.01.2012р. встановлено перелік робіт, та етапи по створенню системи управління геоданими засобами геоінформаційної системи (ГІС), в тому числі:

планування; розробка ПО, що включає програмування ГІС «АРЦ», ГІС «Надра РЕГ»; встановлення та налагодження ПО; оформлення документації; впровадження.

ГІС «АРЦ» застосовується в господарській діяльності підприємства для власних потреб, а саме для збору, сортування, оброблення, зберігання картографічної продукції створеної підприємством.

ГІС «АРЦ» було обліковано Актом введення в господарський оборот об'єкта права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів №4 від 31.03.2012р. (типову форму акту затверджено Наказом Міністерства фінансів України №732 від 22.11.2004р.).

ГІС «Надра РЕГ» позивачем було використано для виконання робіт за контрактом №МТ08/2011 від 20.08.2011р. на замовлення компанії AVIA STAR S.A., та продано замовнику.

При цьому слід зазначити, що отримані від ТОВ «Альфакем Україна» послуги (роботи) відносяться до видів діяльності даного контрагента, а тому могли та були виконані даним контрагентом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки ДПІ щодо порушень позивачем норм податкового законодавства є безпідставними, правочин між позивачем та ТОВ «Альфакем Україна» мали реальний характер та здійснювалися відповідно до вимог чинного законодавства України з належним оформленням первинних бухгалтерських документів.

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено пакет документів, які в повній мірі підтверджують реалізацію отриманих товарів від вищевказаних контрагентів у власній господарській діяльності.

Тобто, судом апеляційної інстанції досліджено всі первинні документи надані позивачем на підтвердження реальності та товарності укладених договорів, та колегія суддів вважає, що аналіз зазначених вище документів свідчить, що в них наявні всі необхідні реквізити, яким має відповідати первинний документ, відповідно до вимог чинного законодавства. у вказаних документах зафіксовано факти здійснення господарських операцій

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентом доведена позивачем, у зв'язку з чим у позивача було право на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціях з вказаними контрагентами.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України було зазначено, що при новому розгляді справи, судам необхідно дослідити комплекс доказів, необхідний для доведення реальності та правомірності укладення й виконання угод, з якими пов'язане донарахування податкових зобов'язань, у тому числі надати оцінку результатам розгляду кримінальної справи, порушеної щодо ТОВ "Сан Енд Фан" за ознаками злочинів, передбачених частиною другою статті 205, частинами другою, третьою статті 358 Кримінального кодексу України та врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 22 вересня 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що вироком Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2013 року у справі №757/15488/13-к встановлено, що підроблені первинні фінансово-господарські документи ТОВ "Сан Енд Фан" використовувались при складанні податкової звітності та віднесенні до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість. Згідно протоколу допиту ОСОБА_2, останній зазначив, що займався наданням послуг по переводу безготівкових коштів у готівку, а також здійснював передачу документів щодо нібито проведених фінансово-господарських операцій, оформлених від фіктивних підприємств, у тому числі ТОВ "Сан Енд Фан", реально діючим підприємствам-замовникам для підтвердження перерахованих на рахунки фіктивних підприємств коштів.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару, надання послуги), а відтак і обґрунтованість або необґрунтованість визначення відповідачем податкового зобов'язання позивачу.

Тому при вирішенні спору необхідно встановити, чи спростовує Вирок Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2013 року у справі №757/15488/13-к реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Сан Енд Фан".

Згідно правових позицій, викладених у відповідних постановах ВСУ, первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Однак, вироком Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2013 року у справі №757/15488/13-к встановлено, що особами, які не мають відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ "Сан Енд Фан", було підроблено від імені цього підприємства первинні документи по відносинам з ТОВ «Технік Енерджі» та передано його представникам для подальшого отримання неправомірної податкової вигоди.

Перелік документів, підроблених від імені ТОВ "Сан Енд Фан" наведено у вироку: це договір, податкові та видаткові накладні для ТОВ «Технік Енерджі».

Таким чиномк, колегія суддів погоджується з доводами представника позивача, що Вирок Печерського районного суду м. Києва від 05.08.13р. №757/15488/13-к не може служити доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства, з огляду на те, що цим вироком не встановлено обставин ведення та здійснення господарської діяльності ТОВ "Сан Енд Фан" при взаємовідносинах з позивачем.

Крім того, з вироку не вбачається, що керівник вказаного підприємства, брав участь у підробленні та збуті первинних-фінансових документів з метою мінімізації податкових зобов'язань на користь третіх осіб, в тому числі позивача.

В якості доказів позивачем долучено до матеріалів справи копії первинних документів, якими оформлено господарські операції між ним та його контрагентами.

При чому, первинні документи від імені ТОВ "Сан Енд Фан" підписано особисто його директором ОСОБА_7, який не є фігурантом вищезазначеної кримінальної справи, ніколи не заперечував свою участь у діяльності керованого ним підприємства.

Тому висновок суду, що первинні документи від імені контрагента позивача ТОВ "Сан Енд Фан", виписані особою, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності цього підприємства, суперечить обставинам справи.

Таким чином, наявність Вироку Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2013 року у справі №757/15488/13-к, не спростовує доказів, наданих позивачем на підтвердження реальності господарських операцій.

Також, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 47 Податкового кодексу України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органом, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Отже, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Факт порушення контрагентом своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди - відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе: що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти; або що діяльність платника податку, його взаємозалежних або афілійованих осіб спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників. Дані обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору в суді апеляційної інстанцій.

Так, при розгляді справи судом апеляційної інстанції було перевірено чи мали операції між позивачем та його контрагентом мали реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та подальше використання позивачем отриманих товарів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що господарські операції позивача здійснювалися в межах звичайної господарської діяльності обох підприємств, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Разом з тим, судова колегія вважає, що надані до суду первинні документи складені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджують товарність та реальність здійснення господарської діяльності позивача, його оплату та використання у господарській діяльності; під час проведення перевірки позивачем були надані відповідачу всі вищезазначені первинні документи, жодних зауважень стосовно таких документів, їх наявності та правильності оформлення відповідачем не було зроблено; чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів; ПК України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання; несплата продавцем чи його контрагентом ПДВ до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту; під час укладення договорів контрагенти позивача були зареєстровані у встановленому законом порядку, свідоцтва платників ПДВ на момент виконання договірних зобов'язань були чинними.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

З огляду на вищезазначене позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва від 16 жовтня 2013 року № та №.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" () суму судового збору 5846 (п'ять тисяч вісімсот сорок шість) грн.40 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 27 січня 2017 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.