Справа № 587/1518/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 р. Справа № 587/1518/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Старостіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського міського голови ОСОБА_1 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 14.11.2016р. по справі № 587/1518/16-а

за позовом Сумського міського голови ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Сумський міський голова ОСОБА_1, звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до відповідача Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив скасувати постанову ВП № 51755227 від 29.07.2016 року про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 14.11.2016 року в задоволені вказаного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 14.11.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного зясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.07.2016 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 21.07.2016 року про поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин СМР з 04.05.2016 року. Боржник за виконавчим листом Сумський міський голова ОСОБА_1, стягувач ОСОБА_3 Постанова Сумського районного суду по справі винесена 21.07.2016 року, в частині поновлення на роботі постанова підлягала негайному виконанню. 22.07.2016 року постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження і отримана боржником 26.07.2016 року (а.с. 41-42).

Згідно із ч. ч. 1 та 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

29.07.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 винесена постанова про накладення штрафу за даним виконавчим провадженням на Сумського міського голову ОСОБА_1, оскільки формулювання «поза штатом» не відповідає способу та порядку виконання, яке зазначене в рішенні суду. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням департаменту містобудування та земельних відносин вказано вул. Горького-21, в м. Суми. Боржнику за виконавчим листом запропоновано виконати рішення суду у строк до 03.08.2016 року (а.с. 45-46).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв на підставі та у спосіб передбачений ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», тому постанова про накладення штрафу є правомірною та прийнята з дотриманням норм чинного законодавства виходячи з наступного.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено в суді першої та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 поновлено на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин з 04.05.2016 року та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу постановою Сумського районного суду Сумської області від 21.07.2016 року.

На виконання цього рішення 26.07.2016 року міським головою м. Суми ОСОБА_1 видане розпорядження № 295-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_3В.», відповідно до якого, позивача поновлено на вказаній посаді поза штатом; визначене робоче місце кабінет № 4 по пл. Незалежності; комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин забезпечити ведення обліку робочого часу ОСОБА_3 (а.с. 43).

Розпорядженням № 296-к від 28.07.2016 року міського голови м. Суми ОСОБА_1 внесені зміни до розпорядження № 295-к від 26.07.2016 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_3В.», згідно якого п. 1 розпорядженння № 295-к викладено у наступній редакції: «1. На підставі постанови Сумського районного суду Сумської області від 21.07.2016 року № 587/1045/16а, керуючись п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», поновити ОСОБА_3 на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (поза штатом) з 04.05.2016 року» (а.с. 44). Того ж числа державним виконавцем складені акти про незгоду представника стягувача з розпорядженнями через вказівку «поза штатом» та визначення робочого місця за відмінною адресою (а.с. 76-77).

В.о. міського голови з виконавчої роботи ОСОБА_5 03.08.2016 року видане розпорядження № 301-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_3В.», яким останнього поновлено на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 04.05.2016 року. Підставою для видачі розпорядження є зазначена постанова про накладення штрафу від 29.07.2016 року відділу примусового виконання рішень УДВС головного управління юстиції у Сумській області (а.с. 81).

Колегія суддів зазначає, що фактично позивач був поновлений на роботі з конкретним вказанням робочого місця, з яким останній ознайомлений. Крім того, в розпорядженні про поновлення на роботі вказане місіце його роботи, а саме: кабінет № 4 по пл. Незалежності в м. Суми. Факт обізнаності позивача про поновлення його на роботі розпорядженням № 295-к від 26.07.2016 року також підтверджується матеріалами справи, а саме: копією акту державного виконавця від 28.07.2016 року про незгоду представника стягувача з даним розпорядженням, який складено в присутності представника стягувача та боржника. Отже єдиною підставою для винесення розпорядження про поновлення позивача на роботі є рішення Сумського районного суду Сумської області від 21.07.2016 року.

В звязку з чим, розпорядження в.о. міського голови з виконавчої роботи № 301-к від 03.08.2016 року про поновлення позивача на роботі на виконання постанови державного виконавця не є юридичним фактом, що має значення для вирішення справи, а отже не породжує юридичних наслідків.

Згідно з п. 3 ст. 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний визначити працівникові робоче мicцe.

Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведения діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління i обліку.

Відповідно до п. 1 та додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Сумської мiської ради № 306 від 21.06.2016 року «Про розміщення структурних підрозділів Сумської міської ради» в нежитлових приміщеннях комунальної власності по вул. Горького, 21 в м. Суми, де раніше знаходився Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, були розміщені: Департамент фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради; Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради, Службу у справах дітей Сумської міської ради, Відділ культури та туризму Сумської міської ради (апарат та централізовано бухгалтерію).

Тобто, колегія суддів звертає увагу на те, що після поновлення на poбoті, неможливо було розмістити ОСОБА_3 по вул. Горького, 21 в м. Суми, оскільки відповідні приміщення займали інші виконавчі органи Сумської міської ради.

На теперішній час Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради перебуває в стадії ліквідації, що підтверджується рішенням Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року (п. 3.2 припинити департамент містобудування та земельних відносин шляхом ліквідації) i, віповідно, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.11.2016 року по справі № 587/769/16-а.

В звязку з чим, станом на час видання розпорядження міського голови № 295-к від 26.07.2016 року про поновлення ОСОБА_3 на роботі, фактично інші працівники Департаменту містобудування та земельних відносин знаходились в кабінеті № 4 за адресою: м. Суми, пл. Незалежності, 2.

Виконання рішення про поновлення на роботі регулюється ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно до ч. ст. 76 цього Закону, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На підставі ч. 2 цього ж Закону, у разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач фактично поновлений на роботі розпорядженням міського голови м. Суми № 295-к від 26.07.2016 року.

На підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення Сумським міським головою ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_3 на роботі на посаді директора департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 04.05.2016 року не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 30.06.2015 року.

У відповідності до положень до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість прийнятої ним постанови про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.

Натомість позивач, на виконання вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги про скасування вказаної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача, пов'язані з прийняттям оскаржуваної постанови про накладення штрафу, не кореспондуються з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 69-71 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 29.07.2016 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог позивача стосовно скасування постанови про накладення штрафу неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського міського голови ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 14.11.2016р. по справі № 587/1518/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Сумського міського голови ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_6 від 29.07.2016 року ВП № 51755227 про накладення на Сумського міського голову ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680,00 (шістьсот вісімдесят) грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови виготовлений 25.01.2017 р.