Справа № 820/4042/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 січня 2017 р. №820/4042/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Ратушняк О.М.,

представника відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківторгсервіс" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування акту перевірки та податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківторгсервіс", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати акт про результати перевірки № 309/20-38-22-05-07/39537770 від 29.01.2016; скасувати податкове повідомлення - рішення № від 18.02.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки визначене податковим органом порушення щодо заниження позивачем податкових зобов'язань по взаємовідносинам з ТОВ "Баланс Агро Центр" та ТОВ "Елітхіт" за вересень 2015 року в розмірі 43333 грн., у зв'язку з нереальністю господарських операцій, спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Також позивач зазначив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом заволодіння шахрайським шляхом з боку ТОВ "Елітхіт" майном позивача, під час якого вказані обставини були встановлені.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Лук`янцева С.О. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем під час перевірки не надано доказів реального отримання від ТОВ "Баланс Агро Центр" товару на підставі, належним чином оформлених документів, які складаються в межах здійснення звичайної господарської діяльності та/ або обумовлені договорами, через що висновки акту є обґрунтованими. Таким чином, під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Представник позивача - Ратушняк О.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача - Шамілова Л.Ш. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківторгсервіс" (далі - ТОВ "Харківторгсервіс") зареєстровано як юридичну особу, перебуває на обліку в Східній ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (Основ'янській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області) як платник податків, є платником податку на додану вартість.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності ТОВ "Харківторгсервіс" є неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля хімічними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки (а.с.63-65).

Судом встановлено, що Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Харківторгсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Баланс Агро Центр" та ТОВ "Елітхіт" за період з 10.12.2014 по 17.12.2015.

За результатами позапланової виїзної документальної перевірки складений акт від 29.01.2016 №309/20-38-22-05-07/39537770 (а.с.52-102), у висновках якого встановлено порушення вимог п.198.5 ст.198, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість до сплати за вересень 2015 року у сумі 43333 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, Східній ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення від 18.02.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 54166 грн., в т.ч. за основним платежем - 43333 грн. та штрафними санкціями - 10833 грн. (а. с.22-23).

Зазначений акт перевірки та податкове повідомлення - рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.30-34)

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 22.04.2016 №2454/10/20-40-10-01-14 податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.35-37).

Рішення ГУ ДФС у Харківській області, оскаржувалось ТОВ "Харківторгсервіс" до ДФС України (а.с.38-42), проте скарга залишена без задоволення рішенням ДФС України від 29.06.2016 №14064/6/99-99-11-01-02-25 (а.с.43-46).

Перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 29.01.2016 №309/20-38-22-05-07/39537770, за результатами якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, суд встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, між ТОВ "Харківторгсервіс" (покупець) та ТОВ "Баланс Агро Центр" (постачальник), укладено договір поставки від 16.09.2015 №359 (а.с.106-108). Згідно п.п.1.1 вказаного договору поставки визначено, що в порядку та на умовах визначених цим договором, постачальник зобов'язується поставити (передати) у власність покупця мінеральні добрива, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Факт реальності виконання робіт, їх сплати, отримання, підтверджується наданими первинними документами, а саме: специфікацією, видатковою накладною, рахунком на оплату, платіжним дорученням, товарно - транспортною накладною, довіреністю на отримання товару, оборотно - сальдові відомості по рахунку 361 ( а. с. 109-113,121-124,128).

Як встановлено в ході судового розгляду, договір поставки з ТОВ "Баланс Агро Центр" був укладений для здійснення господарської діяльності шляхом подальшої реалізації мінеральних добрив, зокрема, ТОВ "Елітхіт" в кількості 25 тонн для отримання в майбутньому прибутку, що підтверджується наданими первинними документами, а саме: відповідним договором поставки від 16.09.015 №511, специфікацією, рахунком - фактури, довіреністю на отримання податковою накладною (а.с.114-120), випискою з банку, що засвідчує передоплату ТОВ "Елітхіт" за товар в розмірі 10 000 грн. , оборотно - сальдові відомості по рахунку 361 (а.с.125-127) .

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Баланс Агро Центр", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Таким чином, ТОВ "Баланс Агро Центр" - виконали свої зобов'язання за вказаним договорами, а ТОВ "Харківторгсервіс" прийняло ТМЦ за цим договором, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Позивач сплатив відповідні витрати та суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Баланс Агро Центр" були включені до складу податкового кредиту та відображені в податкових деклараціях з ПДВ у перевіряємий період, поданих до податкового органу.

При цьому, як встановлено з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, однією з умов виконання договору поставки, укладеного між позивачем та ТОВ "Елітхіт", згідно специфікації №1 є те, що остаточний розрахунок здійснюється по факту поставки товару на склад покупця - ТОВ "Елітхіт" (авто не вивантажується, доки гроші не дійдуть на рахунок продавця). Під час доставки водієм автомобіля ОСОБА_5 25 тон нітроамофоски покупцю ТОВ "Елітхіт" в с. Шляхове, Коломацького району, Харківської область, товар був вивантажений без відому та згоди позивача на території підприємства ТОВ "Лан" у с.Шляхове, зі слів водія, під тиском директора цього підприємства та його працівників.

Судом встановлено, що за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження у Валківському районі Харківської області. Слідчим СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном ТОВ "Харківторсервіс", чим спричинено підприємству матеріальних збитків у великому розмірі.

Як вбачається з постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 12.04.2016 за кримінальним провадженням,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 19.09.2015, за ознаками ч. 3ст. 190 КК України, директор ТОВ "Елітхіт" ОСОБА_6 та інші не встановлені особи, під виглядом здійснення звичайної фінансово-господарської діяльності, увівши в оману директора ТОВ "Харківторгсервіс" про намір придбати мінеральні добрива нітроамафоски) у кількості 25 тонн, а директора ТОВ «Лан» про намір продати вказані добрива, використовуючи заздалегідь підготовлені взаємовигідні комерційні пропозиції для вказаних підприємств, виконуючи умови укладених договорів з керівниками підприємств про поставку товару та його оплати, вчинили заволодіння грошовими коштами сплаченими ТОВ «Лан» за поставлений ТОВ «Харківторгсервіс» товар, спричинивши вказаному підприємству матеріальних збитків у великому розмірі.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що «відповідно до наявних матеріалів ухвали Валківського районного суду від 17.12.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківторсервіс" встановлено, що 18.09.2015 під час огляду місця події а саме території ТОВ "Лан", за адресою: в. Колгоспна 22, с. Шляхове Коломацького району Харківської області встановлено, що в складі ТС "Лан", знаходяться 24 упаковки поряд з якими знаходяться 20 полімерних мішків із речовиною в гранулах.

Також представник позивача пояснював у своїй позовній заяві про те, що 18.09.2015 директор ТОВ «ЛАН» ОСОБА_7 надав начальнику Валківського РВ ГУМВС України підполковнику міліції Степанову С.І. письмове зобов'язання на зберігання (копію надаємо), про те, що він товар - нітроамофоску, яку вивантажили у кількості 25 тон на території його господарства, зобов'язується не продавати, не підміняти, не відчужувати, не виконувати будь-які інші дії майнового характеру до вирішення питання по суті в суді.

Таким чином, товар - Нітроамофоска 16:16:16 - 25 тонн (на суму 216666,67 грн. без ПДВ, сума ПДВ 43 333,33 грн.) є власністю позивача та знаходиться за адресою: вул. Колгоспна 22, с. Шляхове Коломацького району Харківської області на території ТОВ "Лан" та був придбаний (сплачений та отриманий) з метою господарської діяльності позивача шляхом подальшої реалізації ТОВ "Елітхіт". Здійснення контрагентом позивача - покупцем шахрайських дій позбавило позивача можливості отримати прибуток за результатами вказаної операції.

З огляду на те, що одним з основних принципі розгляду податкових спорів є принцип презумпції добросовісності платника, дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди, - економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом. Однак податковим органом не подано жодних доказів на підтвердження вказаного.

На підставі зазначених обставин, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ТОВ "Харківторгсервіс" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару) свідчать про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Докази, надані позивачем до матеріалів справи, не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентом ТОВ "Баланс Агро Центр", взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Згідно положень ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України, Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання ТМЦ, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "Харківторгсервіс".

Таким чином, позивачем було дотримано вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит по операціях зТОВ "Харківторгсервіс", позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування та декларації з податку на прибуток (т.5 а.с.84-250, т.6 а. с. 1-74). Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Баланс Агро Центр" та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.02.2015 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування акту перевірки від 29.01.2016 №309/20-38-22-05-07/39537770, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивач при оскаржені податкового повідомлення - рішення посилається на неправомірність дій ДПІ по складанню акту перевірки.

Згідно п.86.4 ст.86 ПК України, акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Складення податковим органом акту перевірки узгоджується з приписами ст.86 Податкового кодексу України, прав та охоронюваних законом інтересів позивача як платника податків (зборів) не порушує.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи позивачем не подано допустимих та належних в розумінні ст.70 КАС України доказів неправомірності вчинених дій, оскільки наказ про призначення перевірки є діючим.

Таким чином, дії відповідача щодо складення акту від 29.01.2016 №309/20-38-22-05-07/39537770 відповідають вимогам п.86.4 ст.86 ПК України.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 3 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12 січня 2011 р. за № 34/18772, визначено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п.6 розділу ІV - у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) документальної перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки), які у випадку їх подання, є невід'ємною частиною (додатком) до акта (довідки) перевірки.

Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 розділу II Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Заперечення можуть бути винесені на розгляд передбачених пунктом 1 цього розділу постійних комісій при відповідних органах державної податкової служби.

Суд зазначає, що акт перевірки не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення.

Висновки зазначені в акті перевірки не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача, а тому вимоги про визнання таких висновків неправомірними не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, дії контролюючого органу щодо включення до акта перевірки висновків не можуть бути предметом розгляду в суді, оскільки, як вбачається з Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12 січня 2011 р. за № 34/18772, заперечення до акту та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акту висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжуються певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язків характер. Висновки, викладені в акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

За таких обставин, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ч.2 ст.17 КАС України, оскільки фактично не породжує ніяких правових наслідків для позивача, а є лише документом, що засвідчує результати перевірки.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.10.2013 року №21-237а13, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.237 КАС України.

Згідно ч.2 ст.161 КАС України - при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З наявних у справі доказів встановлено, що у спірних правовідносинах щодо складання акту перевірки відповідач забезпечив дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, оскільки діяв в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування акту перевірки від 29.01.2016 №309/20-38-22-05-07/39537770.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенні. Позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення від 18.02.2015 № підлягає задоволенню. У задоволенні позовних вимог про скасування акту перевірки від 29.01.2016 №309/20-38-22-05-07/39537770 - належить відмовити.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу зі Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн., що підтверджується квитанцією від 03.08.2016 №829 (а.с.70).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківторгсервіс" до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування акту перевірки та податкового повідомлення - рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 18.02.2015 №.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківторгсервіс" (, поштовий індекс 61140, м. Харків, вул. Польова, буд. 91) у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 27 січня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.