Справа № 826/7664/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2017 року № 826/7664/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Данилишина В.М. Качура І.А. розглянувши в порядку письмового провадження вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН АРТ"
до Міністерства екології та природних ресурсів України

провизнання протиправним та скасування рішення,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН АРТ» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу від 26.01.2016 №27 Міністерства екології та природних ресурсів України в частині анулювання ліцензії на поводженя із небезпечними відходами за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено встановлений порядок розгляду питань про видачу переоформлення, анулювання ліцензії, у зв'язку з чим оскаржуваний наказ протиправно прийнято.

Відповідач заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України суд дійшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

19.11.2015 року Міністерством екології та природних ресурсів України видано ліцензію №441 Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРІН АРТ» на поводженя з небезпечними відходами за переліком, що визначається Кабінетом Міністрів України

26.01.2016 року Міністерством екології та природних ресурсів України прийнято наказ №27 щодо видачі, переоформлення, відмови у видачі та анулювання ліцензії, яким анульовано ліцензію у сфері поводження з небезпечними відходами на підставі частини 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ТОВ «ГРІН АРТ».

Зазначений наказ прийнято Міністерством екології та природних ресурсів України на підставі заяви від 28.12.2015 року №342/12 за підписом директора ОСОБА_1 про анулювання ліцензії Міністерства екології та природних ресурсів України на право провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами. Да зазначеної заяви додано копію наказу про призначення директора ТОВ «ГРІН АРТ» №13/05-15-ок від 13.05.2015 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є заява ліцензіата про анулювання власної ліцензії.

Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п'яти робочих днів з дня одержання документа, передбаченого пунктом 1 частини другої цієї статті.

Частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 1 - 3 частини другої цієї статті, набирає чинності з дня його прийняття.

Позивач зазначає, що не подавав відповідачу заяву про анулювання ліцензії за підписом колишнього директора підприємства - ОСОБА_1 та на момент прийняття оскаржуваного наказу керівником була ОСОБА_2

Проте, з матеріалів справи вбачається, що наказом від 13.05.2015 року №13/05-15-ок про призначення з 13.05.2015 року громадянку України ОСОБА_1 на посаду директора Товариства правом першого підпису усіх документів Товариства.

16.01.2016 року наказом №193-к про переведення на іншу посаду тимчасово переведено ОСОБА_2 на посаду директора з 11 січня 2016 року.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензіат зобов'язаний повідомляти органу ліцензування про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, у строк, встановлений ліцензійними умовами, але не пізніше ніж один місяць з дня настання таких змін.

Враховуючи наведене, заява від 28.12.2015 року №342/12 про анулювання ліцензії до Міністерства екології та природних ресурсів України подана уповноваженою особою, а саме діючим директором товариства - ОСОБА_1 про зміни на підприємстві позивач не надав до Міністерства екології та природних ресурсів України, що свідчить про порушення норм законодавства з боку позивача та відсутність інформації про зміни директорів на підприємстві у відповідача.

Суд зазначає, що на момент звернення 28.12.2015 року ОСОБА_1 була діючим директором та мала право на звернення до Мінприроди із заявою про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності у сфері повадження з небезпечними відходами, згідно з матеріалами справи.

Відповідачем зазначено, що на момент звернення до Мінприроди у позивача було відсутнє право на доступу на спец майданчик, який було орендовано у Фізичної особі-підприємця ОСОБА_3 Оскільки листом від 23.12.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 повідомив відповідача про розірвання договору оренди спец майданчика з ТОВ «ГРІН АРТ» від 11.05.2015 року, у зв'язку з чим позивач не має можливості здійснювати свою господарську діяльність відповідно до отриманої ліцензії Мінприроди.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач розглянув заяву позивача від 28.12.2015 року №342/12 та прийняв наказ від 26.01.2016 року №27 про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами ТОВ «ГРІН АРТ» відповідно до норм Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначені факти, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позивних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур