Справа № 2а-4460/10/2570
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4460/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 р.

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді - Кашпур О.В.

Суддів - Сорочко Є.О., Бородавкіної С.В.

при секретарі - Косолаповій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики про визнання дій неправомірними, рішення протиправним та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25.08.2010 року звернувся до суду з позовом до Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики та просить скасувати постанову про накладення стягнень № 0174 від 02 червня 2010 року, визнати протиправним рішення Держспоживстандарту України від 22.07.10 № 6734-1-6/16 та визнати незаконними дії Держспоживстандарту України щодо порушення строків надання відповіді на скаргу. Свої вимоги мотивує тим, що до проведення планової перевірки відповідно до вимог діючого законодавства, орган державної нагляду повинен був направити повідомлення про проведення планового заходу не пізніше як за десять днів, однак жодного попередження до позивача не надходило. В порушення вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» уповноваженій особі позивача не було надано направлень на проведення перевірки, до того ж складений за результатами перевірки акт вручається субєкту господарювання, однак другого екземпляру ФОП ОСОБА_1 надано не було. Позивач також вважає, що до постанови про накладення штрафу внесено завідомо неправдиві відомості, оскільки в постанові вказано, що до здійснення перевірки не було допущено спеціалістів Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області, а саме ОСОБА_1, який на момент проведення перевірки був відсутній у місті і не міг допускати чи не допускати перевіряючих. Також вважає, що Держспоживстандартом порушено строки розгляду його скарги, оскільки рішення по скарзі від 18.06.2010 року було надіслано позивачу лише 03.08.2010 року.

Позивач в письмовому клопотанні просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідачів вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, пояснив, що позивача про проведення перевірки було повідомлено завчасно телефонограмою, при прибутті на перевірку уповноважені особі позивача було предявлено для ознайомлення направлення на проведення перевірки та службові посвідчення, в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомив перевіряючих про недопущення до проведення перевірки, що є створенням перешкод службовим особам у проведенні перевірки і відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» тягне за собою накладення штрафу. Від отримання копії акту перевірки та його підписання уповноважена особа позивача відмовилась, що зафіксовано у самому акті. Щодо винесення Держспоживстандартом рішення по скарзі позивача на постанову про накладення штрафу з порушенням строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян», то другий відповідач отримав скаргу 23.06.2010 року, через місяць з дотриманням такого терміну 22.07.2010 року було винесено рішення, яким в задоволенні скарги позивачу відмовлено. Враховуючи наведене представник відповідачів не вбачає в діях відповідачів порушення вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенні, з огляду на наступне:

Встановлено, що на виконання плану перевірок на І квартал 2010 року спеціалістам Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було доручено здійснити планову перевірку ФОП ОСОБА_1 відповідно до направлення №02-15/121 від 24.02.2010р. (а.с. 24).

Відповідно ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

На виконання вимог цієї норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ФОП ОСОБА_1 особисто був повідомлений про проведення планового заходу за 10 днів телефонограмою, що підтверджується копією повідомлення №107 від 10.02.2010р. (а.с. 22).

Превіряючі зявились на проведення перевірки 25.02.2010р., однак їм повідомили, що ФОП ОСОБА_1 відсутній і зв'язок із ним відсутній, тому приступити до проведення перевірки вони не змогли. Зявившись на перевірку вдруге 26.02.2010р. спеціалісти але посвідчення, як того вимагає ч. 5 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Уповноважена особа позивача продавець ОСОБА_5 повідомила спеціалістів управління, що ФОП ОСОБА_1 відсутній, в телефонному режимі ФОП ОСОБА_1 повідомив перевіряючих, що на перевірку він не прибуде, і що спеціалістів управління він до перевірки не допускає, чим створив перешкоди службовим особам уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування.

Факт недопущення до проведення планової перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів було зафіксовано в акті №0121 від 26.02.2010р., який складено в присутності ОСОБА_5 від підпису та одержання другого екземпляру ОСОБА_5 відмовилась, про що свідчить її підпис в акті перевірки (а.с. 25-26). Листом від 01.03.2010р. №02-05/337 (а.с. 27) другий екземпляр акту було надіслано позивачу.

Постановою Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області від 02.06.2010 року про накладення стягнень, передбачених ст.. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 0174 до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 170,00 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Управлінням у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області було дотримано процедуру проведення перевірки ФОП ОСОБА_1, а саме повідомлено за 10 днів позивача про проведення такого планового заходу, при прибутті для проведення перевірки предявлено уповноваженій особі направлення на проведення перевірки та службові посвідчення перевірячих, після складення акту перевірки уповноваженій особі запропоновано одержати другий екземпляр акту перевірки, однак отримано відмову від отримання та підпису, згодом акт перевірки направлено позивачу поштою. Позивач не допустивши працівників Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області до проведення перевірки створив перешкоду службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування.

Відповідно до ч 8 ст.. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова про накладення штрафу була оскаржена позивачем до Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики (скарга від 18.06.2010 року а.с 9). Рішенням Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 22.07.2010 року № 6734-1-6/16 позивачу відмовлено в задоволенні скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення на позивача штрафу та рішення про відмову в задоволенні скарги на постанову про накладення штрафу прийняті з дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», і підстави для визнання їх нечинними та скасування відсутні.

Щодо порушення місячного терміну надання відповіді на скаргу ФОП ОСОБА_1, передбаченого ст.. 20 Закону України «Про звернення громадян», то Держспоживстандарт отримав скаргу 23.06.2010 року, що підтверджує штамп вхідної кореспонденції на скарзі (а.с. 47), а відповідь на скаргу позивача було надано 22.07.2010 року, тобто Держспоживстандартом було дотримано термін надання відповіді на звернення позивача.

Враховуючи наведене, суд не знайшов порушень з боку Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області щодо винесення постанови № 0174 від 02.06.2010р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170,00 грн. та Державного комітету з питань технічного регулювання щодо винесення рішення від 22.07.2010 року № 6734-1-6/16, тобто відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про про визнання дій неправомірними, рішення протиправним та скасування постанови з підстав, наведених позивачем у позовній заяві, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Кашпур