Справа № 872/2а-23/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2017 рокусправа № 872/2а-23/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі позовну заяву Нікопольської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 третя особа Публічне акціонерне товариство "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" про примусове відчуження земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2016 року Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулась до суду з адміністративним позовом до гр. ОСОБА_2 в якому просила:

- примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 4,02 га, що належить на праві власності громадянці ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 29 червня 2011 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Чкаловської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; площа - 4,02 га; кадастровий номер НОМЕР_1; цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 115905,90 грн. під розміщення об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення Чкаловського кар'єру ПАТ "ОГЗК" з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення); зобов'язати громадянку ОСОБА_2 звільнити ділянку площею 4,02 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання постановою суду законної сили.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що земельна ділянка знаходиться в межах запланованого розширення Чкалівського кар'єру №1 з видобування корисних копалин загальнодержавного значення. У зв'язку з відмовою власника здійснити добровільне відчуження земельної ділянки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом для вирішення питання щодо примусового відчуження земельної ділянки, що перебуває у власності, в порядку, визначеному Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" від 17 листопада 2009 року N 1559-VI.

Сторони по справі про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи адміністративного позову, просив їх задовольнити в повному обсязі.

До судового засідання не з'явились відповідачка та її представник.

Відповідно до наданих письмових пояснень відповідачка гр. ОСОБА_2 зазначала, що вона не заперечує проти відчуження належної їй земельної ділянки, проте вважає, що запропонована сума грошової компенсації є заниженою.

Справа неодноразово призначалася до розгляду.

16.01.2017 року Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області надала заяву про зміну(уточнення) позовних вимог.

23.01.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 25.01.2017 року.

24.01.2017 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кривченко Д.В. через засоби електронного зв'язку направлено клопотання про перенесення слухання справи.

У зв'язку з не підтвердженням обставин викладених у клопотанні від 24.01.2017 року про відкладення розгляду справи, колегія суддів відмовила.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, не прибуття в судове засідання представника відповідача та відповідачки не заважає розгляду справи.

Представники третьої особи ПАТ «ОГЗК» в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наголошуючи на загальнодержавному значенні власного виробництва, яке також відіграє стратегічне значення для економіки України. Крім того, ПАТ «ОГЗК» зазначає, що без викупу земельних ділянок по фронту роботи кар'єрів, в тому числі без викупу земельної ділянки відповідача, подальше розширення кар'єрів та як наслідок робота ПАТ «ОГЗК» є неможливими. Зазначили, що на рахунках підприємства маються кошти частина яких буде направлена на відшкодування вартості оціненого майна відповідача, просять задовольнити заявлені Нікопольської райдержадміністрацією позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість позовних вимог, дослідивши матеріали справи, встановила наступне.

У приватній власності гр.ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка площею 4,02 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, категорія - землі сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Зазначена земельна ділянка знаходиться в межах гірничого відводу, виданого ПАТ "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат".

У зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах запланованого розширення Чкалівського кар'єру №1 з видобування корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) ПАТ "ОГЗК" звернулось до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з метою врегулювання питання щодо відчуження земельної ділянки.

Нікопольською РДА Дніпропетровської області 23 квітня 2014 року прийнято Розпорядження № Р-157/0/321-14 "Про початок процедури відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб та затвердження відповідних попередніх заходів" та Розпорядження № Р-155/0/321-16 від 29.02.2016 року "Про відчуження шляхом викупу земельної ділянки громадянки ОСОБА_2 площею 4,02 га для суспільних потреб".

У відповідності до Розпорядження Р-155/0/321-16 затверджено викупну ціну земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності громадянки ОСОБА_2, у розмірі 115 905 грн.90коп., що визначена на підставі звіту про експертну оцінку землі. Витрати зі сплати відповідачу покупної ціни покладено на ПАТ "ОГЗК".

Нікопольською районною державною адміністрацією направлено на адресу відповідача письмове повідомлення № 01-31-596/0/320-16 від 29.02.2016 року про прийняття рішення про викуп земельної ділянки, із долученням плану земельної ділянки, що підлягає викупу, і посвідчену належним чином копію Розпорядження про її викуп.

Вказані документи отримано відповідачем 29.03.2016 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

На засіданні комісії з визначення розміру викупної ціни земельних ділянок, які відчужуються шляхом викупу та перебувають у власності фізичних осіб для суспільних потреб ухвалено розмір викупної ціни окремо по кожній земельній ділянці запрошених власників, які відчужуються шляхом викупу та перебувають у власності фізичних осіб для суспільних потреб згідно до проведених експертних оцінок земельних ділянок та договорів оренди землі з агрофірмами; доручено управлінню агропромислового розвитку райдержадміністрації скласти акти комісії з визначення викупної ціни земельних ділянок; сектору правового забезпечення райдержадміністрації підготувати розпорядження голови Нікопольської райдержадміністрації "Про відчуження шляхом викупу земельних ділянок для суспільних потреб" щодо власників земельних ділянок, які запрошувались на комісію.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Так відповідно до звіту ДП "Дніпропетровського науково-дослідного та проектний інститут землеюстрою" про експертну грошову оцінку вартість земельної ділянки загальною площею 4,02 га, що знаходиться у приватній власності у відповідача оцінюється у 96 605,53 грн. (а.с. 27-47), а з урахуванням уточнень до позову вартість спірної земельної ділянки склала 115 905грн.90 коп.

Частина 1 ст. 5 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" визначає, що розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об'єктів національної безпеки і оборони; лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об'єктів, необхідних для їх експлуатації; об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об'єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

Оскільки відповідачем на час звернення до суду згода на викуп земельної ділянки позивачу не була надана, керуючись приписами ст. 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" останній звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із позовом про примусове відчуження у державну власність земельної ділянки, яка належить гр. ОСОБА_2

Стаття 183-1 КАС України передбачає право на звернення з адміністративним позовом про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності мають органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які відповідно до закону можуть викуповувати ці об'єкти для суспільних потреб.

Адміністративні справи про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем розташування майна, що підлягає примусовому відчуженню.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що відчуження земельних ділянок які знаходяться у приватній власності можливо лише у випадку суспільної необхідності за умови повного відшкодування її вартості. При цьому законодавець визнає суспільну необхідність як обумовлену загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключну необхідність. На підтвердження суспільної необхідності вилучення земельної ділянки відповідача Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області до матеріалів справи надано акт про надання гірничого відводу, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України від 26.12.2011 року №1921 (а.с. 51). Згідно акту надано дозвіл ПАТ "ОГЗК" для використання розміщеної у Нікопольському районі Дніпропетровської області ділянки надр з метою розробки Західної ділянки Нікопольського родовища марганцевих руд.

Відповідач, щодо добровільної згоди на викуп земельної ділянки для суспільних потреб не погодився, що і стало підставою для звернення з даним адміністративним позовом про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності.

При вирішення спору колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності» (далі закон №1599-VI), органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може здійснюватися за умови відшкодування їх вартості відповідно до закону.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об'єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №1599-VI, заходи щодо відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності здійснюються за рахунок коштів відповідних бюджетів та коштів юридичних осіб, що ініціювали відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону №1599-VI, органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об'єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, зокрема, з метою розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин;

Також, згідно із ч. 1 ст. 15 Закону №1599-VI, у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 16 Закону №1599-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Аналіз зазначених норм права в своїй сукупності свідчить про те, що визначальною підставою для примусового відчуження земельної ділянки, що знаходить в приватній власності з мотивів суспільної необхідності є фактичне доведення органом місцевого самоврядування неможливості проведення подальшого видобування корисних копалин, або інших суспільно потрібних дій без припинення права власності на земельну ділянку відповідача.

Встановлені обставини справи свідчать, що Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює діяльність з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) західної частини Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №597 від 06.08.1996 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 марганцева руда, яку видобуває підприємство, входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року №1723 ПАТ «ОГЗК» включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки України.

Так, земельна ділянка відповідача знаходиться в межах гірничого відводу, наданого ПАТ «ОГЗК» згідно Акту про надання гірничого відводу, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України 26 грудня 2011 року за №1921. Згідно з вказаного акту, у межах гірничого відводу підлягають використанню поклади марганцевих руд.

В судовому засіданні судом було досліджено карту місцевості, в якій розташована земельна ділянка відповідача, вислухано пояснення сторін по даному питанню, та встановлено, що по фронту робіт кар'єрів з видобування корисних копалин, в межах гірничого відводу ПАТ «ОГЗК», знаходяться земельні ділянки приватної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі й ділянка відповідача, без викупу яких, розширення кар'єрів з видобування корисних копалин та подальша робота підприємства не є можлива.

Отже, діяльність ПАТ «ОГЗК» - підприємства, що має стратегічне значення неможливе без припинення права власності гр.ОСОБА_2 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 4,02 га, яка розташована на території Чкалівської сільської ради нікопольського району Дніпропетровської області.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивачем доведено суспільну необхідність та мотиви суспільної потреби у примусовому відчуженні земельної ділянки гр.ОСОБА_2 для проведення ПАТ «ОГЗК» подальшого видобування марганцевої руди, що має стратегічне значення до держави. Вказане є достатньою підставою для задоволення вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області примусово відчужити земельну ділянку, площею 4,02 га що належить на праві приватної власності гр.ОСОБА_2

Враховуючи значимість для держави господарської діяльності по використанню корисних копалин (марганцевої руди), так згідно Постанови КМУ від 12.12.1994 року №827 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" марганцева руда віднесена до корисних копалин загальнодержавного значення, та створення перешкод для її добування у зв'язку з розміщенням земельної ділянки відповідача по фронту проведення робіт, колегія суддів приходить до висновку про наявність ознак суспільної необхідності оплатного вилучення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та правомірності задоволення вимог позивача в цій частині.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання гр.ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку протягом 5 днів саме з дня набрання постанови суду законної сили, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на положення ч. 1 ст. 18 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".

Так право власності на земельну ділянку, інші об'єкти нерухомого майна, що на ній розміщені, викуплені для суспільних потреб, переходить до держави чи територіальної громади після укладення договору купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності) та державної реєстрації такого права.

Державна реєстрація права власності держави чи територіальної громади на земельну ділянку, інші об'єкти нерухомого майна, що на ній розміщені, примусово відчужені з мотивів суспільної необхідності, здійснюється після перерахування попередньому власнику викупної ціни в повному обсязі, що підтверджується відповідними розрахунковими документами, а у випадках, визначених законом, - документом про внесення коштів на депозит нотаріальної контори, та/або після виникнення права власності на нерухоме майно, надане замість викупленого.

Отже, до тих пір поки не відбудеться перерахування викупної ціни за земельну ділянку гр.ОСОБА_2 у розмірі 115 905,90 грн. та належного підтвердження відповідними розрахунковими документами, вимоги до відповідача звільнити земельну ділянку є такими що не відповідають нормам чинного законодавства.

Вирішуючи питання встановлення викупної ціни, суд керується положеннями статті 5 Закону України № 1559-УІ, за якими викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду. Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону. Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів. У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна.

Позивачем до суду надано звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 4,02 га, що належить гр.ОСОБА_2, проведена на замовлення ПАТ "ОГЗК" . Визначена у звіті ціна земельної ділянки - 96 605,53 грн. затверджена Нікопольською районною державною адміністрацією, яка відповідно до уточнення позовних вимог від 16.01.2017 року збільшилася та склала 115 905 грн.90 коп.

ОСОБА_2, у свою чергу, послалася на довідку головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області Нікопольського району від 30.05.2016 року №34-405-0.4-4417/2-16 в якій зазначено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 175055,04 грн. Саме на відшкодуванні цієї суми наполягає гр. ОСОБА_2, погодившись на відчуження земельної ділянки.

Вирішуючи питання застосування викупної ціни, суд керується приписами частини 3 статті 5 Закону України № 1559-УІ, за якими звіти експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з наданих сторонами письмових доказів, гр.ОСОБА_2 не вчинялися дії щодо проведення оцінки земельної ділянки, площею 4.02га з метою визначення ринкової вартості земельної ділянки для оформлення цивільно-правових угод, його використання не можливо при викупі земельної ділянки для суспільних потреб.

Разом з тим, згідно рецензії на звіт про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, проведеної за замовленням ПАТ «ОГЗК», вартість земельної ділянки для її відчуження для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності згідно Закону України № 1559-УІ складає 115 905 грн.90коп., звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки земельних ділянок і висновки можуть бути використані у відповідності до мети оцінки.

Таким чином, примусове відчуження земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності гр.ОСОБА_2, площею 4,02 га з мотивів суспільної необхідності можливо за ціною 115 905 грн.90коп.

Попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки або перерахування коштів на зазначений власником цих об'єктів банківський рахунок.

Таким чином, враховуючи доведеність позивачем факту необхідності оплатного вилучення земельної ділянки відповідача у цілях суспільної необхідності та в загальнодержавних інтересах, зазначена ділянка підлягає звільненню відповідачем протягом 5 днів з дня виплати їй ПАТ "ОГЗК" коштів у розмірі 115 905 грн.90коп.

З огляду на викладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ст. 3, 7-12, 86, 158-163, 183-1 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольської районної державної адміністрації - задовольнити частково.

Примусово відчужити в державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,02 га, що розташована на території Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у власності гр.ОСОБА_2, за ціною 115 905 грн.90коп. для розширення кар'єру Публічного акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення.

Зобов'язати гр.ОСОБА_2 звільнити зазначену земельну ділянку площею 4,02 га, яка розташована на території Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 протягом 5 днів з дня виплати їй Публічним акціонерним товариством "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" коштів в розмірі 115 905 грн.90коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вищого адміністративного суду України через Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва