Справа № 352/796/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень порушено його права, у зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено судами, що 15 квітня 2016 року державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 6-5304/11, виданого 2 березня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості. Заява про примусове виконання подана 12 квітня 2016 року.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У статті 22 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Судами попередніх інстанцій досліджено копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 11 травня 2012 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2012 року, копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 березня 2013 року, копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 30 квітня 2013 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 7 травня 2013 року, копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 грудня 2015 року, копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29 березня 2016 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 квітня 2016 року, якими підтверджується, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання переривалися пред'явленням виконавчого документа до виконання.

З урахуванням викладеного, висновки судів про відсутність підстав задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Мойсюк