Справа № 808/4084/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/4084/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року

(12 год. 15 хв.)

Справа № 808/4084/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання – Сірик К.Л.,

позивач, відповідач: не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Токмацької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради

про: стягнення 152535,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 Токмацька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (далі – відповідач) про стягнення з відповідача з рахунків платника податків у обслуговуючих його банках кошти у розмірі суми податкового боргу – 152535,39 грн., в тому числі з податку на додану вартість у сумі 147960 грн. та по земельному податку у сумі 4575,39 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/4084/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 10.01.2017.

10.01.2017 розгляд справи відкладався до 26.01.2017 у зв’язку із неявкою представника відповідача у судове засідання.

Позивач у судове засідання не з’явився, направив заяву від 26.01.2017 про розгляд справи без його участі. Згідно з позовом просить стягнути з рахунків відповідача у обслуговуючих його банках кошти у розмірі суми податкового боргу – 152535,39 грн., в тому числі з податку на додану вартість у сумі 147960 грн. та по земельному податку у сумі 4575,39 грн. Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі – ПК України). Зазначає, що заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем узгоджених сум податкових зобов’язань. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмові заперечення на позов не направив. Про дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності відповідачем надано до позивача:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року від 14.11.2016, відповідно до якої самостійно задекларовано податкові зобов’язання на суму 147960 грн.;

- податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 01.02.2016. Щомісячна сума плати за податковою декларацією складає 4575,39 грн.

Згідно з розрахунками податкового боргу за період з 25.11.2016 по 15.12.2016, за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 147960 грн. (із терміном сплати до 30.11.2016) та податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 4575,39 грн. (із терміном сплати до 30.11.2016).

Доказів сплати самостійно визначених податкових зобов’язань у повному обсязі відповідач не надав.

У зв’язку з несплатою узгодженої суми податкових зобов’язань позивачем була направлена відповідачу податкова вимога форми «Ю» № 241-23 від 24.03.2016 на суму 6131,89 грн., яка вручена 24.03.2016, про що свідчить особистий підпис директора Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради на корінці податкової вимоги.

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку зазначеної вище податкової вимоги відповідачем не надано.

Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У встановлений законодавством строк податкове зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 147960 грн. сплачено не було. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підтвердження податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 147960 грн., самостійно визначеного у податковій декларації.

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст.287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У встановлений законодавством строк податкове зобов’язання з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 4575,39 грн. сплачено не було. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підтвердження податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 4575,39 грн.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов’язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до приписів ст.59 ПК України 24 березня 2016 року уповноваженій особі відповідача вручена податкова вимога №241-23 від 24.03.2016. Оскільки вимога не була відкликана в порядку ст.60 ПК України, контролюючий орган не мав підстав для направлення нової податкової вимоги.

На момент розгляду справи в суді, податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 147960 грн. та земельного податку з юридичних осіб в розмірі 4575,39 грн. відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 147960 грн. та земельного податку з юридичних осіб в розмірі 4575,39 грн., та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Токмацької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради про стягнення 152535,39 грн., - задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий