Справа № 523/14909/15-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/14909/15-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Комунальної установи "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" - Дяговець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Комунальної установи "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Комунальної установи "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Комунальної установи (далі КУ) "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" про:

· визнання дій та бездіяльності відповідача щодо не проведення службового розслідування та неправомірної заміни статусу інвалідності ОСОБА_2 зі статусу інваліда з дитинства 2 групи - на статус інваліда загального захворювання 2 групи протиправними;

· зобов'язання КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" виконати належним чином виправлення в документах суворої звітності МОЗ України в інвалідній справі ОСОБА_2 з неправомірного запису інваліда загального захворювання 2 групи на законний запис - інваліда з дитинства 2 групи, застосувавши вимоги ч.2 ст. 11 КАС України для повного захисту прав і свобод позивача в негайному виконанні;

· прийняття окремої ухвали про зобов'язання КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" провести службове розслідування щодо виявлення державних службовців, винних в підробці статусу інвалідності ОСОБА_2, втраті чи знищенні документів суворої звітності МОЗ України та притягнення їх до відповідальності згідно законодавства.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідачем протиправно зроблено запис у документах суворої звітності "інвалід загального захворювання 2 групи" замість законного запису - "інвалід з дитинства 2 групи" та 25 лютого 2015 року на підставі вказаних документів рішенням №107 УПФ України в Суворовському районі м. Одеси зупинено позивачу виплату пенсії по інвалідності з дитинства, також, за заявою вказаного органу порушено кримінальне провадження проти інваліда ОСОБА_2 у зв'язку з наданням нібито підроблених документів, хоча згідно висновку судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи №523/6003/15-а встановлено відповідність наданих до дослідження бланкам та печатці, якою зроблено відтиск на бланку, наданим для порівняльного дослідження зразків. На неодноразову вимогу позивача, відповідачем так і не проведено службового розслідування та не визнано винними осіб, які протиправно змінили статус інваліда та внаслідок таких протиправних дій відповідача, позивач не скористався впродовж вказаного періоду правами людини з інвалідністю та недоотримав пенсійних виплат, у зв'язку чим позивач просить суд задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки проводити службове розслідування у 2015 році немає сенсу з підстав того, що інвалідність позивачу була встановлена головою Обласної МСЕК №2 Ткачук Н.М. помилково, яка з 2004 року звільнена з посади, а щодо внесення виправлень, то чинним законодавством взагалі не передбачено внесення будь-яких виправлень або змін до довідок про встановлення інвалідності, які втратили законну силу, а довідка МСЕК №2 від 18 лютого 2004 року серії 2-18 ОБ№092700 позивачу взагалі не видавалась, що ставить під сумнів законність її отримання позивачем та надала в підтвердження зазначеного Книгу обліку довідок МСЕК (Журнал довідок) та Журнал обліку медико-соціальних експертних справ, що надходять в обласну МСЕК.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" щодо неправомірної зміни статусу інвалідності ОСОБА_2 з "інваліда з дитинства ІІ групи" на "інваліда ІІ групи загального захворювання".

Визнано протиправною бездіяльність КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" щодо не проведення службового розслідування за скаргою від 18 травня 2015 року.

Зобов'язано КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" внести виправлення в актах огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року, які містяться в медичній справі інваліда ОСОБА_2 та у медичних документах, виданих на підставі актів огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ставиться питання про зміну судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 з 1987 року перебуває на "Д" обліку в КУ "Центр первинної медико-санітарної допомоги №18".

23 січня 1996 року ОСОБА_2, у зв'язку з необхідністю оформлення інвалідності, була оглянута Ленінською районною МСЕК та за результатами огляду позивача визнано інвалідом ІІ групи з дитинства строком до 01 лютого 1997 року, з приводу цукрового діабету І типу тяжкої форми інсулінозалежний, що підтверджується довідкою серії 2-18 АГ №1373884, актом огляду МСЕК та відповіддю відповідача від 03 грудня 2015 року №413.

При черговому огляді 29 січня 1997 року позивачу також встановлена ІІ група інвалідності з дитинства на строк до 01 лютого 1998 року.

11 лютого 1998 року при черговому переогляді в обласній МСЕК №2 позивачу згідно Акту №31 огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року встановлена ІІ група інвалідності загальне захворювання на строк до 01 березня 2000 року.

У період з 17 лютого 2000 року по 28 лютого 2000 року позивачем пройдено черговий переогляд в обласній МСЕК №2 та ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності - загальне захворювання.

В подальшому, 27 лютого 2002 року згідно Акту огляду №73 обласної № МСЕК позивачу знову встановлено ІІ інвалідності - загальне захворювання.

18 лютого 2004 року за наслідками повторного огляду позивача, останній встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що внесення виправлень в актах огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року, які містяться в медичній справі інваліда ОСОБА_2 та у медичних документах, виданих на підставі актів огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року має істотне значення для захисту прав позивача, оскільки вказані документи, зокрема, виписки з актів огляду МСЕК направлялись до органів, які призначали пенсію ОСОБА_2, а також, жодних дій щодо перевірки порушень прав позивача відповідачем не було здійснено, хоча державою покладено відповідний обов'язок на суб'єкта владних повноважень.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72, 99 КАС України.

В апеляційній скарзі КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" вказується, що позивачем припушено строк звернення до суду. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б обумовили прийняття судом висновків, які викладені в постанові

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи", виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_2 отримала відповіді про відмову в проведенні службового розслідування та внесення виправлень за своїм зверненням 18 травня 2015 року та 04 серпня 2015 року, а з адміністративним позовом звернулося до суду 30 вересня 2015 року, то судова колегія доходить до висновку про те, що строк на звернення до суду не пропущений.

Щодо доводів КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б обумовили прийняття судом висновків, які викладені в постанові, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення, окрім того, відповідач у судовому засіданні суду першої інстанції частково визнав помилки, допущені у медичній справі інваліда, проте зауважено на недоцільності їх виправлення, з огляду на те, що такі виправлення внесені до п.37 картки інваліда, підписані головою МСЕК №2 та членами комісії.

Оскільки такі виправлення є суттєвим, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов'язати відповідача внести відповідні виправлення згідно п.43 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації N 157/о "Акт N ___ огляду медико-соціальною експертною комісією" в актах огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року, які містяться в медичній справі інваліда ОСОБА_2 та у медичних документах, виданих на підставі актів огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивач надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Отже, доводи апеляційної скарги КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" висновки суду не спростовують, а тому апеляційна скарга КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що довідка МСЕ серії 2-18 ОБ №092700 від 18 лютого 2014 року, надавалась особисто їй та зберігається нею, а тому суд першої інстанції було необхідно було зобов'язати відповідача внести виправлення до цієї довідки.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції досліджувалась медична справа ОСОБА_2 та було встановлено, що у даній медичній справі відсутній акт огляду МСЕК від 18 лютого 2004 року, а тому не можливо внести виправлення в даний акт.

Позовних вимог щодо доповнення медичної справи ОСОБА_2 не було заявлено.

Таким чином, судова колегія доходить до висновків про не обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2, та відповідно необхідність відмови у її задоволені.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Комунальної установи "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 січня 2017 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.