Справа № 2а/1270/1575/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2017 р. м. Київ К/800/60804/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Олексієнка М.М.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом державного підприємства "Укрдонбасекологія" (далі - ДП "Укрдонбасекологія") до управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області (далі - управління ПФУ) про скасування вимоги,

за касаційною скаргою управління ПФУ на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ДП "Укрдонбасекологія" звернулося до суду з позовом до управління ПФУ про скасування вимог про сплату боргу.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2012 року позовні вимоги в частині скасування вимог № Ю-560/1 від 28 січня 2009 року, № Ю-563/2 від 26 лютого 2009 року, № Ю-560/2 від 26 лютого 2009 року, № Ю-560/3 від 27 липня 2009 року та № Ю-563/3 від 27 липня 2009 року залишено без розгляду.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року, позов задоволено.

Скасовано вимогу відповідача № Ю-54/10 від 04 листопада 2011 року в частині включення в неї страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 835 464,39 грн, штрафу у сумі 93 607,59 грн та пені на суму 18 329,52 грн, а всього на суму 947 401,50 грн.

Справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення по справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що у вимозі про сплату боргу № Ю-54/10 від 4 листопада 2011 року на суму 1 230 680,56 грн. включена заборгованость позивача, яка виникла за період з 28 квітня 2009 року по 1 листопада 2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що управління ПФУ безпідставно включило до спірної вимоги про сплату боргу заборгованість ДП «Укрдонбасекологія» зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 835 464,39 грн., штрафу у сумі 93 607,59 грн. та пені на суму 18 329,52 грн., яка виникла до січня 2011 року.

Відповідно до абз. 5, 6 пункту 7 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Тобто до 1 січня 2011 року спірні відносини були врегульовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) та іншими нормативно-правовими актами (у редакції, що діяла на час виникнення заборгованості, тобто до 1 листопада 2011 року).

Згідно із ч. 2 ст. 106 Закону № 1058, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 3 зазначеної статті Закону №1058 встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

Згідно п.п. 8.3. п. 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (далі - Інструкція № 21) вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції (для страхувальника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 10 цієї Інструкції (для страхувальника - фізичної особи).

Відповідно до п.п. 8.2. п. 8 Інструкції № 21-1 вимога про сплату боргу формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-77а15.

З наведеного вище вбачається, що судами не було перевірено, чи була у позивача заборгованість за період з 28 квітня 2009 року до 1 січня 2011 року, якщо була то яка саме, чи вірно було нараховано відповідачем штрафи та пеню з урахуванням мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Луганської області від 16 квітня 2009 року та ухвали господарського суду Луганської області від 27 грудня 2010 року у справі № 22/13б про банкрутство позивача, якою затверджено мирову угоду. Судам також необхідно перевірити, чи виконано цю мирову угоду позивачем.

Згідно зі статтею 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки неповноту встановлення обставин у справі допущено обома судовими інстанціями, то справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

О.П. Стародуб