Справа № 826/26050/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б., Межевича М.В.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представника

відповідача - Рогози Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпроменергія 2000» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа: Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газпроменергія 2000», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа: Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, які полягають в односторонньому розірванні Договору про визнання електронних документів №6 від 08.07.2015;

визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо невиконання зобов'язань за договором про визнання електронних документів №6 від 08.07.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач та третя особа звернулися з апеляційними скаргами на вказану постанову суду, в якій просять оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, суд вважає необхідним апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ДПІ не доведено обставин відсутності позивача за зареєстрованим місцезнаходженням станом на дату формування повідомлення про розірвання договору, відносно наведеного станом на 13.11.2015 відсутні відомості в ЄДР, а відтак, висновок ДПІ про наявність станом на 13.11.2015 обставин, з якими умови договору пов'язують можливість одностороннього його розірвання, є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" зареєстровано у статусі юридичної особи 17.06.2013, код з ЄДРПОУ - 38799721, адреса: 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Анрі Барбюса, буд. 5-Б.

Позивач перебував на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

08.07.2015 між позивачем та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів №6, предметом якого є визнання податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ, інших звітних податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно із договором орган ДПС зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді та їх комп'ютерну обробку, забезпечити направлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місяця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

13.11.2015 ДПІ сформовано повідомлення на адресу позивача за №27968/10/26-55-10-02 "Про розірвання договору". Як вбачається з фіскального чеку, вказане повідомлення направлено на адресу позивача 16.11.2015. У повідомленні вказується про розірвання договору, у зв'язку з тим, що за результатами здійснення заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходження ТОВ "Газпроменергія 2000" за податковою адресою, не встановлено. Про зміну податкової адреси ТОВ "Газпроменергія 2000" ДПІ не повідомляло, інформації від державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо зміни реєстрації ТОВ "Газпроменергія 2000" не надходило.

Як зазначено у повідомленні від 13.11.2015, у зв'язку з порушенням істотних умов договору, зобов'язання сторін, визначених договором, припиняються.

Вважаючи, що відповідач протиправно розірвав в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пункту 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено право платника податків подавати за його вибором податкову декларацію засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт «в»).

Порядок подання платником податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку визначений у розділі ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233. У додатку 1 до цієї Інструкції міститься примірний договір про визнання електронних документів, який укладається платником та контролюючим органом для врегулювання правовідносин з приводу визнання податкової звітності платника в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 4 розділу 6 цього примірного договору орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Судом встановлено, що підставою для розірвання договору від 08.07.2015 про визнання електронних документів стало, за переконанням відповідача, не встановлення місцезнаходження позивача за податковою адресою, що свідчить про порушення істотних умов даного договору.

З наявної у матеріалах справи копії спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 25.11.2015, убачається, що ТОВ "Газпроменергія 2000" станом на 13.11.2015, тобто станом на дату формування повідомлення про розірвання договору, зареєстровано за адресою: 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Анрі Барбюса, буд. 5-Б, статус відомостей - відомості підтверджено.

Натомість, в Єдиному державному реєстрі відсутні відомості, зокрема, у період формування довідки про відсутність за місцезнаходженням та на дату формування повідомлення про розірвання договору, щодо не підтвердження відомостей про юридичну особу або про відсутність підприємства за місцезнаходженням.

За змістом частини першої та другої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо місцезнаходження юридичних осіб.

Відповідно до частини п'ятої статті 17 зазначеного Закону України, в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

В силу частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано розірвано договір про визнання електронних документів від 08.07.2015, оскільки станом на дату його розірвання (13.11.2015) місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпроменергія 2000» визначено 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Анрі Барбюса, буд. 5-Б, а вказані відомості мали статус підтверджених.

Наведені висновки узгоджуються із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах 03.03.2016 у справі №826/4181/15, від 16.02.2016 у справі №826/671/15.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, положення якого застосовуються до зобов'язань, що виникли за вищезгаданим адміністративним договором, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наведені правила поширюються і на органи фіскальної служби, як сторону договору.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що, оскільки інше не передбачено договором, виходячи з системного аналізу положень ст. 188 ГК України ("Порядок зміни та розірвання господарських договорів"), ст. 525 ЦК України ("Недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання"), ст. 611 ЦК України ("Правові наслідки порушення зобов'язання"), ст. 615 ЦК України ("Одностороння відмова від зобов'язання"), ст. 651 ЦК України ("Підстави для зміни або розірвання договору"), 653 ЦК України ("Правові наслідки зміни або розірвання договору"), які за аналогією застосовуються до регулювання відносин сторін за вищезгаданим адміністративним договором, одностороннє розірвання договору означає односторонню волю сторони угоди, яка має право на вчинення таких дій, що у свою чергу передбачає доведеність з боку управленої сторони наявності обставин, з якими умови договору пов'язують можливість реалізації права однієї із сторін на одностороннє розірвання договору.

В даному випадку, ДПІ не доведено обставин відсутності позивача за зареєстрованим місцезнаходженням станом на дату формування повідомлення про розірвання договору, а відтак висновок про наявність обставин, з якими умови договору пов'язують можливість одностороннього розірвання договору, є безпідставним.

Доводи апеляційних скарг спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

М.В. Межевич

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 31.01.2017.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Межевич М.В.

Глущенко Я.Б.