Справа № 804/3125/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 р. cправа № 804/3125/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чорної В.В.

судді Турлакової Н.В.

судді Царікової О.В.

при секретарі судового засідання Попович Н.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача-1 Теренчука Р.В.

представника відповідача-2 Вишневської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 - Державної служби геології та надр України, відповідача-2 - Казенного підприємства «Південукргеологія» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення № 121-к від 12.05.2016 р., та поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в :

30 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним його звільнення з посади генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія» та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 121-к від 12.05.2016 р. «Про звільнення ОСОБА_1.», а також поновити його на займаній посаді на попередніх умовах праці.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що вважає оскаржуваний наказ № 121-к від 12.05.2016 р. про звільнення його з посади генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія» протиправним, оскільки він не містить конкретних підстав та обставин, через які позивача було звільнено із займаної посади, пов'язаних з порушення контракту. Позивач зазначив, що до винесення оскаржуваного наказу про звільнення, у нього не відбиралися пояснення, до нього не застосовувалися інші заходи дисциплінарного впливу, що порушує, на його думку, порядок звільнення, передбачений трудовим законодавством. Крім того, позивач заперечує висновки відповідача-1 щодо порушення ним умов контракту, передбачених п.п. 7.4.4, 7.4.1 п. 7.4, п.п. 2.3.2 п. 2.3, п. 2.8 контракту. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що п.п. 7.4.4 п. 7.4 розділу 7 контракту не містить переліку можливих порушень, через які з керівником підприємства може бути достроково розірвано контракт, а невиконання підприємством графіку погашення заборгованості із заробітної плати виникло з об'єктивних причин, пов'язаних з недофінансуванням підприємства з державного бюджету. Зазначаючи про необґрунтованість посилань відповідача в оскаржуваному наказі на п.п. 7.4.1 п. 7.4 розділу 7 контракту, позивач зауважує, що відповідачем не наведено, в чому саме полягало систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених контрактом. Також, наводячи обґрунтування безпідставності звільнення з підстав порушення п.п. 2.3.2 п. 2.3 контракту, позивач наполягає на тому, що всі працівники, призначені на керівні посади в Казенному підприємстві «Південукргеологія», були погоджені з відповідачем-1, та жодних зауважень під час роботи з цього приводу до нього не було. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що пункт 2.8 контракту, який відповідачем-1 зазначено як підставу для звільнення, взагалі не передбачає обов'язкової умови, невиконання якої керівником підприємства тягне за собою розірвання контракту, а містить лише перелік підстав персональної відповідальності керівника. Позивач також просить врахувати, що перебував на займаній посаді тривалий час та за весь період роботи не мав дисциплінарних стягнень. Посилаючись на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 121-к від 12.05.2016 р. про його звільнення, та поновити його на займаній посаді на попередніх умовах праці (т.1 а.с. 3-11).

Від виконуючого обов'язки голови Державної служби геології та надр України ОСОБА_5 надійшли заперечення на адміністративний позов, а також додаткові письмові пояснення від 04.01.2017 р., в яких зазначено, що Державною службою геології та надр України з ОСОБА_1 укладено контракт № 5 від 03.12.2011 р. та призначено його на посаду генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія», строк дії якого закінчувався 29.12.2016 року. Підпунктами 7.4.1 та 7.4.4 пункту 7.4 розділу 7 зазначеного контракту визначено, що контракт може бути розірвано достроково з ініціативи Органу управління майном (відповідачем-1) у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом, а також у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, чи невиконанням зобов'язань з виплати заробітної плати працівникам або недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати. При цьому, саме керівник підприємства, згідно пункту 2.1 контракту, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством та контрактом, шляхом здійснення ефективного керівництва та організації виробничо-господарської та соціально-побутової діяльності підприємства. Обов'язок керівника забезпечувати своєчасну виплату заробітної плати, як зазначає відповідач-1, випливає також з п.п. 2.3.11 п. 2.3, п. 2.8 розділу 2 контракту. Стан фінансово-господарської діяльності КП «Південукргеологія» у 2014 році був проаналізований в аудиторському висновку, яким було встановлено чисельні недоліки в роботі, та рекомендовано ОСОБА_1 як керівнику підприємства вжити невідкладні заходи, направлені на виправлення фінансової ситуації. Проте, ці недоліки усунуті не були, що підтверджено проведеною Державною службою геології та надр України у період з 27.07.2015 по 11.09.2015 р. перевіркою КП «Південукргеологія», за результатами якої встановлено невиконання підприємством рекомендацій, наданих в аудиторському висновку, що призвело до збільшення фінансових зобов'язань перед бюджетом по сплаті обов'язкових платежів та виплаті працівникам заробітної плати. Відповідач також звертає увагу на те, що згідно щомісячного моніторингу, заборгованість із виплати заробітної станом по підприємству на 01.01.2016 року істотно зросла в порівнянні з аналогічним періодом 2015 року, при тому, що встановлення наявності такої заборгованості з 01.01.2015 року пов'язано з наданням КП «Південукргеологія» до цього часу недостовірної інформації про її відсутність. Зазначені обставини, як зазначає представник відповідача-1, викликали необхідність встановити графік погашення заборгованості підприємства по заробітній платі, затверджений тимчасовою комісією з питань погашення заборгованості із заробітної плати та інших обов'язкових платежів, яка є дорадчим органом Держгеонадр. Також, відповідно до наданих заперечень, ОСОБА_1 як керівнику підприємства за результатами перевірки було рекомендовано вжити заходів щодо уникнення збільшення зазначеної заборгованості, та запрошено взяти участь у роботі тимчасової комісії з питань виведення підприємства з кризового стану у лютому та квітні 2106 року. Натомість, незважаючи на особисті запрошення, оформлені відповідними листами Держгеонадр, позивач на засідання комісії не з'явився, а після його повідомлення про вжиття заходів впливу, направив до Держгеонадр заяву про погодження чергової щорічної відпустки з 10.05.2016 року. Отримавши відповідь про обов'язковість явки на засідання тимчасової комісії у травні 2016 року, позивач знову не з'явився, незважаючи на те, що заборгованість по заробітній платі підприємства протягом 2016 року продовжила зростати, графік погашення заборгованості не виконувався. Крім того, у запереченнях наголошується також на фактах інших порушень, встановлених висновками аудиторської перевірки, результати якої оформлені звітом № 17-26-15, які, згідно умов контракту, також є підставами для його розірвання органом управління майна. Зокрема, йдеться про прийняття на роботу в КП «Південукргеологія» працівників, посади яких, у відповідності з п. 2.3.2 контракту, мають бути погоджені з органом управління (в даному випадку, прийнято на роботу головного бухгалтера без такого погодження). Зазначені факти, на думку відповідача-1, свідчать про фактичне самоусунення ОСОБА_1 від виконання функцій керівника підприємства, неефективне управління, допущення ним порушень вимог контракту, що потягло розірвання контракту органом управління майном шляхом звільнення позивача із займаної посади з підстав, визначених в наказі Державної служби геології та надр України № 121-к від 12.05.2016 р. З урахуванням викладеного, відповідач-1 вважає звільнення ОСОБА_1 із займаної посади законним, та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с. 107-116).

Від представника відповідача-2 за довіреністю Вишневської Ю.М. до суду надішли письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що позивачем не було забезпечено належне поточне управління діяльністю підприємства, належне планування його діяльності, розроблення стратегії та основних напрямків розвитку, необхідність в яких була обумовлена негативними змінами, пов'язаними з дефіцитом бюджетного фінансування, починаючи з 2014 року. Фактичне усунення позивача від вирішення першочергових завдань підприємства, на думку представника відповідача-2, призвело до того, що КП «Південукргеологія» опинилось на межі банкрутства, маючи значні та постійно зростаючі боргові зобов'язання по бюджетним виплатам, заборгованість перед своїми працівниками із заробітної плати, а також заборгованість по виплатах вже звільненим працівникам. Підсумовуючи викладене, представник відповідача-2 вважає обґрунтованим рішення відповідача-1 щодо звільнення позивача із займаної посади за порушення умов контракту (т.3 а.с. 216-217).

В ході судового розгляду справи 16.01.2017 року, позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача-1 за довіреністю Теренчук Р.В., а також представник відповідача-2 за довіреністю Вишневська Ю.М. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у запереченнях проти адміністративного позову та додаткових письмових поясненнях.

При цьому, суд також враховує, що новопризначеним керівником КП «Південукргеологія» ОСОБА_6 04.01.2017 року було відкликано довіреність б/н від 27.09.2016 р., видану ОСОБА_7, та довіреність б/н від 17.11.2016 р., видану ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 13), про що суду направлено відповідне повідомлення з копією наказу (т. 3 а.с. 192-195). За таких обставин, зазначені представники відповідача-2 не були допущені судом до представництва інтересів відповідача-2 в судовому засіданні 16 січня 2017 року.

Заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між Державною службою геології та надр України як органом управління майном та ОСОБА_1 було укладено контракт № 05 від 30.12.2011 р., яким позивача було призначено на посаду генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія» терміном на 5 років до 29 грудня 2016 року (т.1 а.с. 38-46).

Наказом Державної служби геології та надр України № 121-к від 12.05.2016 р. у зв'язку з систематичним невиконанням покладених на нього обов'язків, невиконанням пункту 2.3.2 розділу 2 контракту та відповідно до пункту 2.8 розділу 2 контракту, підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 розділу 7 контракту ОСОБА_1 звільнено з посади генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія» з 13.05.2016 року відповідно до пункту 8 статті 36 Закону про працю України (т. 1 а.с. 50).

Листом від 13.05.2016 р. за вих. № 8511/13/13-16 відповідач-1 повідомив позивача про його звільнення (т.1 а.с. 48).

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідача-1, позивач 30.05.2016 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи питання щодо підсудності зазначеної справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Предметом спірних правовідносин у справі є наказ Державної служби геології та надр України № 121-к від 12.05.2016 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія».

Пунктом 25 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що національними публічними діячами є фізичні особи, які виконують або виконували протягом останніх трьох років визначені публічні функції в Україні, в тому числі, керівники казенних підприємств.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо виявлення та ідентифікації публічних діячів та забезпечення проведення їх фінансових операцій, затверджених Державною службою фінансового моніторингу України (червень 2015 р.), визначення терміну «національні публічні діячі» передбачено пунктом 25 частини 1 статті 1 Закону, до переліку яких, зокрема, належать керівники казенних підприємств.

Отже, законодавець передбачив, що національними публічними діячами вважаються фізичні особи, які виконують або виконували протягом останніх трьох років визначені публічні функції в Україні.

Відповідно, з огляду на те, що керівник казенного підприємства належить до категорії національних публічних діячів, спори щодо його звільнення з цієї посади належать до категорії спорів, пов'язаних із звільненням громадян з публічної служби.

Зазначений висновок підтверджується також листом Національного агентства України з питань державної служби від 12.08.2016 р., яким на запит Центру надання юридичних послуг «Прецедент», яке представляло інтереси ОСОБА_1, надано відповідь про те, що у разі, якщо особа працювала на посаді першого керівника (генерального директора) казенного підприємства та безпосередньо з цієї посади була призначена (обрана) на посаду державного службовця першої - четвертої категорії, період роботи у казенному підприємстві буде зараховуватися їй до стажу державної служби (т. 2 а.с. 14).

Враховуючи, що казенне підприємство створюється за рішенням Кабінету Міністрів України, яким також визначається державний орган, до сфери управління якого входить підприємство, що створюється, з огляду на функції, що виконуються керівником казенного підприємства, а також наведені вище положення нормативних актів у їх сукупності, суд дійшов висновку про належність посади ОСОБА_1 до публічних посад, а отже, про належність даного спору до юрисдикції адміністративного суду.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Частина 2 ст. 3 КЗпП України передбачає можливість установлення особливостей праці, тобто особливостей правового регулювання певних трудових відносин, надаючи окремим підприємствам, установам, організаціям право регулювати трудові відносини їхніми статутами, положеннями.

У той же час, власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств).

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно п.п.10, 11 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 р. № 170, у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов'язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов'язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця.

Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до п.п. 5, 11 Положення «Про Державну службу геології та надр України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 30.12.2015 р., Держгеонадра з метою організації своєї діяльності, здійснює в установленому порядку добір кадрів в апарат Держгеонадр та на керівні посади підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держгеонадр.

Голова Держгеонадр утворює, ліквідує, реорганізує підприємства, установи та організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, здійснює в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління Держгеонадр.

Зважаючи на те, що казенне підприємство «Південукргеологія» належить до сфери управління Державної служби геології та надр України, питання призначення на посади та звільнення з посади керівників даного підприємства належить до компетенції голови Державної служби геології та надр України в порядку, передбаченому законом.

Згідно статуту казенного підприємства «Південукргеологія», затвердженого наказом Державної служби геології та надр України № 260 від 22.05.2013 р., казенне підприємство «Південукргеологія» створено згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 987 від 30.06.1998 р. шляхом перетворення Державного геологічного підприємства «Південукргеологія», та належить до сфери управління Державної служби геології та надр України відповідно до розпорядження кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. № 810-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної служби геології та надр».

Статутом КП «Південукргеологія» передбачено, що метою і предметом діяльності підприємства є, зокрема, виконання державного замовлення та робіт на договірній основі з комплексного цілеспрямованого геологічного, геофізичного, інженерно-геологічного, гідрогеологічного, еколого-геологічного вивчення надр, родовищ і проявів корисних копалин і пов'язаних з ними проектних, лабораторних, топографо-геодезичних, науково-дослідних, дослідно-промислових та інших робіт для забезпечення розвитку мінерально-сировинної бази України; задоволення потреб держави, регіону і окремих надрокористувачів в загальнодержавних мінерально-сировинних і паливно-енергетичних ресурсах; визначення і забезпечення на договірній основі потреб регіону у мінеральній сировині місцевого значення.

Також, статутом передбачено, що підприємство має право самостійно планувати свою діяльність, визначати стратегію та основні напрямки розвитку відповідно до стратегічного плану розвитку підприємства, затвердженого Уповноваженим органом управління, галузевих, науково-технічних прогнозів та пріоритетів, кон'юнктури ринку продукції, товарів, робіт, послуг та економічної ситуації та зобов'язано забезпечувати своєчасну сплату податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, державних цільових фондів, а також відрахування відповідно до встановленого порядку частини прибутку до Державного бюджету України.

З наведених положень статуту вбачається, що КП «Південукргеологія», належачи до сфери управління Державної служби геології та надр України, разом з цим, має самостійно планувати свою діяльність, визначати стратегію та основні напрямки розвитку, а також має власні зобов'язання, в тому числі, пов'язані із забезпеченням сплати обов'язкових платежів до бюджету та заробітної плати працівникам.

Державною службою геології та надр України як органом управління майном укладено контракт № 05 від 30.12.2011 р. з ОСОБА_1, яким останнього призначено на посаду генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія» терміном на 5 років - до 29 грудня 2016 року (т.1 а.с. 38-46).

Відповідно до умов контракту, керівник КП «Південукргеологія» зобов'язаний безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобов'язаний створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника (п.1.1).

При цьому, контрактом визначено права та обов'язки керівника казенного підприємства. Зокрема, керівник при здійсненні своїх повноважень зобов'язаний погоджувати призначення та звільнення заступників генерального директора підприємства (директорів за направленістю діяльності підприємства), керівників відокремлених підрозділів підприємства та головних спеціалістів (головного бухгалтера, головного інженера і т.д.) з органом управління майном (п. 2.3.2).

Крім того, п. 2.8 контракту передбачено, що керівник несе персональну відповідальність за невиконання умов колективного договору відповідно до чинного законодавства (ст. 45 КЗпП України), порушення вимог охорони праці згідно з чинним законодавством, а також за наявність боргів підприємства перед бюджетом, фондами по виплаті заробітної плати працівникам підприємства та за ефективність стягнення дебіторської заборгованості.

У розділі 7 контракту визначено підстави зміни, припинення та розірвання контракту. При цьому, пп. 7.4.1 та пп. 7.4.4 п. 7.4 контракту передбачено додаткові підстави розірвання контракту до закінчення терміну його дії з ініціативи органу управління майном, а саме: у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; та у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що відділом державного фінансового аудиту бюджетних програм та діяльності суб'єктів господарювання державного сектору економіки Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області проведено аудиторське дослідження фінансової діяльності КП «Південукргеологія» з 01.07.2013 по 31.08.2014 р., за результатами якого складено аудиторський звіт № 17-26/15 від 30.09.2014 р. (т.1 а.с. 54-69).

У вказаному звіті викладено висновки щодо погіршення результатів фінансово-господарської діяльності підприємства, а також надано негативну оцінку ефективності управління КП «Південукргеологія» протягом 2013 року та 1 півріччя 2014 року.

Зокрема, у звіті, поряд з об'єктивними причинами погіршення фінансового стану підприємства, пов'язаними із скороченням державного замовлення робіт, звернуто увагу на внутрішні фактори, а саме: неефективні управлінські дії в частині ненадання в оренду пустуючих приміщень, неефективно проведені господарчі операції під час виконання геологорозвідувальних робіт, нераціональна політика при формуванні доходів підприємства в частині заниження тарифів на житлово-комунальні послуги, здійснення непершочергових виплат понад заплановані обсяги, відсутність ефективного механізму прийняття управлінських рішень щодо зменшення зобов'язань підприємства та стійка тенденція до їх зростання, в тому числі, за рахунок недостатньої претензійно-позовної роботи.

За результатами аудиторського дослідження, КП «Південукргеологія» було рекомендовано вжити заходів щодо здачі в оренду пустуючих приміщень, провести роботу по стягненню заборгованості з орендаторів та пені за несвоєчасну сплату орендної плати, довести обсяг нарахувань квартирної плати до рівня понесених підприємством витрат на утримання житлово-комунального господарства, переглянути розмір тарифів, провести заходи з передачі житлового фонду підприємства до комунальної власності органів місцевого самоврядування, посилити претензійно-позовну роботу, виконати дії по списанню сумнівної дебіторської заборгованості.

В подальшому, Державною службою геології та надр України було проведено перевірку діяльності КП «Південукргеологія» з урахуванням результатів виконання підприємством рекомендацій, наданих у звіті аудиторського дослідження, за результатами якої складено звіт про перевірку від 14.09.2015 р. (т.1 а.с. 152-204).

За результатами аудиторського дослідження фінансових показників КП «Південукргеологія», зокрема, було встановлено, що дебіторська заборгованість на підприємстві станом на 01.07.2015 року досягла 2 123 000 грн. (проти 1,7 млн. за 1 квартал 2014 року), куди увійшла, в тому числі, довгострокова (більше 1 року), а також прострочена заборгованість, яка обліковується на підприємстві ще з вересня 2012 року. Крім того, протягом 1 півріччя 2015 року кредиторська заборгованість підприємства зросла з 14,5 млн. грн. до 18, 8 млн. грн., в основному за рахунок збільшення боргів по заробітній платі (т.1 а.с. 164-166). При цьому, графіки із розстрочення погашення боргу із заробітної платні на підприємстві не складались, незважаючи на те, що остаточні розрахунки по заробітній платі із звільненими 78 працівниками на загальну суму 1 445 124, 94 грн. проведені не були (т.1 а.с. 180). Показники претензійної роботи свідчать про те, що за 2015 рік до підприємства пред'явлено 26 позовів проти 5 - за аналогічний період 2014 року, в той час, коли підприємство виступає позивачем лише у 3 справах із позовними вимогами майнового характеру у розмірі 941 тис. грн. (проти 2 850 тис. грн. у 2014 році). Аналізом використання рухомого майна встановлено, що станом на 01.07.2015 року на балансі підприємства знаходиться 21 легковий автомобіль, 5 з яких рахуються за головним офісом, технічне обслуговування яких коштувало підприємству у 1 півріччі 2015 року 126 тис. грн., в тому числі встановлено факт штучного завищення у 2,5 рази вартості використаних запчастин (т.1 а.с.184-185). Аналізом використання нерухомого майна встановлено, що підприємством не використовують та не здаються в оренду нежитлові приміщення загальною площею 25 тис. кв. метрів, а також, станом на 01.07.2015 року підприємство має дебіторську заборгованість з орендної плати у сумі 201 тис. грн. із приміщень загальною площею 15 тис. кв.м, які здані в оренду. При цьому, пеня на суму дебіторської заборгованості також не нараховувалась. Окрім того, підприємство має на балансі 13 житлових будинків, тарифи на житлово-комунальні послуги яких не змінювались з 2006 року, в той час як витрати на комунальні послуги, що сплачуються підприємством, зросли до рівня 204%. Також, підприємство має на балансі 27 земельних ділянок, земельний податок за які у 2015 році склав 839 тис. грн., у своїй більшості зазначені земельні ділянки не використовуються у господарській діяльності та не здаються в оренду іншим суб'єктам господарювання (т.1 а.с. 186-191).

Зазначені висновки свідчать не лише про невиконання керівником КП «Південукргеологія» у періоді з часу складання аудиторського звіту до часу проведення даної перевірки (протягом року) рекомендацій, наданих у звіті № 17-26/15 від 30.09.2014 р., щодо оптимізації роботи підприємства, а й про поглиблення фінансової кризи, пов'язаної з відсутністю належного поточного управління діяльністю підприємства, плануванням його діяльності, розробленням стратегії та основних напрямків розвитку.

Згідно із щомісячною інформацією, яку КП «Південукргеологія» надсилало до Держгеонадр на виконання листів Мінсоцполітики та Мінприроди листом № 2290/01/14-11 від 21.07.2011 р., заборгованість із заробітної плати у 2014 році та з січня по червень 2015 року по підприємству була відсутня, що також було документально підтверджено відповідними Звітами з праці за формою № 1-ПВ (місячна), підписаними ОСОБА_1 як керівником КП «Південукргеологія» (т. 2 а.с. 144-150).

В той же час, згідно з даними Звіту з праці за формою № 1-ПВ (місячна), складеному КП «Південукргеологія» за 7 місяців 2015 року, заборгованість підприємства по заробітній платі станом на 01.08.2015 склала вже 8 972,9 тис. грн., з якої заборгованість, утворена у попередні роки - 5 363,6 тис. грн., та кількість осіб, яким своєчасно не виплачено заробітну, становить 297 (т.2 а.с. 151).

Водночас, за даними проведеної Держгеонадрами перевірки, загальний обсяг заборгованості із заробітної плати станом на 01.01.2015 року по КП «Південукргеологія» складав 11 354,9 тис. грн., у тому числі заборгованість із заробітної плати - 6 940,6 тис. гривень.

Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що протягом 2014 року та до липня 2015 року ОСОБА_1, як керівник КП «Південукргеологія», надавав Держгеонадрам інформацію про відсутність заборгованості по заробітній платі, надаючи недостовірні дані щодо відсутності заборгованості із виплати заробітної плати, страхових внесків до Пенсійного фонду України та інших обов'язкових платежів.

Зазначені обставини підтвердив і сам позивач в судовому засіданні, посилаючись на те, що він був вимушений викривляти зазначені показники виконання підприємством зобов'язань за обов'язковими платежами за вказівкою керівництва органу управління майном.

За фактом внесення генеральним директором КП «Південукргеологія» ОСОБА_1 до звітів та надання протягом 2014 року до Держгеонадр завідомо неправдивих відомостей про заборгованість з виплати заробітної плати, страхових внесків до Пенсійного фонду України та обов'язкових платежів до державних та місцевих бюджетів в частині їх відсутності, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з реєстрацією кримінального провадження № 0006725 від 09.06.2015 р., яке наразі не припинено, та перебуває в провадженні слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Також, з наданих відповідачем-1 пояснень встановлено, що для з'ясування причини виникнення заборгованостей по КП «Південукргеологія» протягом 2015-2016 років проведено низку засідань Тимчасової комісії, яка є дорадчим органом Держгеонадр, та наділена повноваженнями з підготовки пропозицій щодо визначення шляхів, механізмів та способів вирішення проблемних питань погашення заборгованості із заробітної плати, страхових внесків до Пенсійного фонду України і обов'язкових платежів до державного та місцевого бюджету по підприємствах, що належать до сфери управління Держгеонадр, утворена згідно з наказом Державної служби геології та надр України № 328 від 17.06.2013 р.

За результатами засідань Тимчасової комісії, керівнику КП «Південукргеологія» ОСОБА_1 було рекомендовано продовжити роботу зі збільшення обсягів договірних робіт, здійснювати пошук нових джерел доходів для покращення фінансово-економічних показників підприємства, першочергово спрямовувати кошти від провадження господарської діяльності на погашення заборгованої заробітної плати працівникам, вжити усіх можливих заходів щодо уникнення збільшення заборгованості із заробітної плати (т. 1 а.с. 209-216).

Зокрема, з метою налагодження ефективної роботи, Держгеонадра зобов'язало керівника Казенного підприємства «Південукргеологія» вжити жорстких заходів щодо оптимізації витрат підприємства; переглянути робочий час працівників, які не задіяні у виробничому процесі, для недопущення зростання витрат на фонд оплати праці та нарахувань на нього; скоротити використання легкових автомобілів; припинити будь-які закупівлі не пов'язані з виробництвом; активізувати роботу щодо пошуку обсягів договірних робіт; взяти під особистий контроль претензійно-позовну роботу з метою погашення дебіторської заборгованості.

Крім того, на виконання листів Міністерства соціальної політики України від 11.06.2015 р. № 8699/0/14-15/13 та Міністерства екології та природних ресурсів України від 24.06.2015 р. № 11-02/414-15, КП «Південукргеологія» складено графік погашення заборгованості із заробітної плати, яка утворилась станом на 01.01.2015 року, що передбачав зменшення заборгованості на 50 відсотків, та згідно з яким, заборгованість на початок 2016 року мала б становити 3 793,2 тис. гривень.

При цьому, за даними щомісячного моніторингу заборгованості із заробітної плати, наданими відповідачем-1, станом на 01.01.2016 року заборгованість із заробітної плати, яка згідно графіку погашення заборгованості на початок 2016 року очікувано мала становити 3 793,2 тис. грн., фактично зросла ще на 4 543,0 тис. грн.

У зв'язку з чим, Тимчасовою комісією складено новий графік погашення КП «Південукргеологія» заборгованості із заробітної плати до кінця 2016 року, який передбачав зменшення існуючої заборгованості лише на 1 304,0 тис. грн. або на 16 % - з 8 336,2 тис. грн. (станом на 01.01.2016) до 7 032,2 тис. гривень (станом на 01.01.2017).

Незважаючи на це, КП «Південукргеологія» не лише не виконано новий графік погашення заборгованості із заробітної плати, а й допущено її зростання на 51% - з 8 336,2 тис. грн. до 10 460,2 тис. гривень (т.3 а.с. 24-41).

Також, незважаючи на кризовий стан підприємства, постійно зростаючі показники дебіторської заборгованості, невиконання графіку погашення заборгованості із заробітної плати та допущення її постійного зростання, керівник КП «Південукргеологія» ухилявся від участі в засіданнях Тимчасовій комісії з питань, що стосувались роботи очолюваного ним підприємства.

Зокрема, листами Держгеонадр від 26.02.2016 р. № 2993/13/11-16 та від 12.04.2016 № 6703/13/11-16 керівника КП «Південукргеологія» ОСОБА_1 запрошували до участі у роботі Тимчасової комісії, в тому числі, для розробки за участю галузевої профспілки плану виведення КП «Південукргеологія» з кризового стану, проте, генеральний директор Казенного підприємства «Південукргеологія» ОСОБА_1 на засідання не з'явився, та, відповідно, не надав свої пропозиції по вказаному питанню (т.1 а.с. 217-219).

Вищенаведені обставини у їх сукупності свідчать про систематичність невиконання керівником КП «Південукргеологія» без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом від 30.12.2011 р., невиконання яких є додатковою підставою для розірвання контракту до закінчення терміну його дії з ініціативи органу управління майном, а саме, у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати (пп. 7.4.1 та пп. 7.4.4 п. 7.4 контракту).

При цьому, суд не враховує доводи позивача, який посилається на скорочення бюджетного фінансування як на об'єктивну причину невиконання графіку погашення заборгованості із заробітної плати та виникнення кредиторської заборгованості, оскільки з досліджених доказів по справі було встановлено, що керівником КП «Південукргеологія» в межах своїх повноважень не тільки не вживались необхідні заходи, направлені на виведення підприємства з кризового стану, та з метою виконання графіку погашення такої заборгованості, але й навмисно викривлялась у цій частині фінансова звітність підприємства задля уникнення від передбаченої законом відповідальності (оскільки затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше день є порушенням строків виплати, передбачених ст. 241-1 КЗпП України, а за безпідставну невиплату заробітної плати громадянам більш як за один місяць, може наставати кримінальна відповідальність за ст. 175 КК України).

При цьому, суд також враховує виявлені аудиторським дослідженням та проведеною відповідачем-1 перевіркою обставини, що свідчать про внутрішні фактори незадовільного фінансового стану підприємства, які не пов'язані з обмеженим фінансуванням підприємства з державного бюджету, а вказують на невиконання керівником підприємства на належному рівні своїх управлінських функцій (неефективне управління), навіть в частині завдань, виконання яких було прямо передбачено в рекомендаціях аудиторського звіту та у рекомендаціях звіту Державної служби геології та надр України від 14.09.2015 р. про проведену перевірку.

Крім того, під час судового розгляду справи було підтверджено наявність обставин, передбачених п. 2.3.2 контракту, для його дострокового розірвання.

Так, відповідно до п. 2.3.2 контракту, генеральний директор повинен погоджувати призначення та звільнення заступників генерального директора (директорів за направленістю діяльності підприємства), керівників відокремлених структурних підрозділів підприємства та головних спеціалістів (головного бухгалтера, головного інженера і т.д.) з органом управління майном.

Однак, матеріалами звіту про проведену перевірку діяльності КП «Південукргеологія» від 14.09.2015 р. підтверджено, що позивач призначив ОСОБА_8 на посаду головного бухгалтера КП «Південукргеологія» без погодження з органом управління майном, чим порушив п. 2.3.2 Контракту (т.1. а.с. 201).

Під час судового засідання, позивач підтвердив зазначені обставини, посилаючись при цьому на те, що направив лист про погодження зазначеної кандидатури на адресу Держгеонадр, але не отримав на нього відповіді (т.3 а.с. 215).

Також, звітом про проведену перевірку діяльності КП «Південукргеологія» від 14.09.2015 р. підтверджено факт перебування близького родича генерального директора КП «Південукргеологія» ОСОБА_1 - ОСОБА_9 (сина ОСОБА_1.) на посаді директора з економіки підприємства (т. 1. а.с. 195-197), незважаючи на те, що посадові особи юридичних осіб публічного права з 10.06.2013 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реалізації державної антикорупційної політики», не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким особам, адже це створює конфлікт інтересів.

За таких обставин, послання позивача на те, що його син ОСОБА_9, обіймаючи посаду директора з економічних питань на тому ж підприємстві, де сам ОСОБА_1 був генеральним директором, не був у його безпосередньому підпорядкуванні, викликають у суду обґрунтовані сумніви. Відповідно, за наявності у чинному антикорупційному законодавстві прямої заборони на таке заміщення посад, наявність формального погодження на це призначення від Держгеонадр суд не приймає до уваги. Отже, хоча зазначені обставини і не були безпосередньою підставою для розірвання контракту з ОСОБА_1, суд враховує їх у сукупності з іншими обставинами, встановленими по справі, при оцінці управлінської діяльності позивача.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду трудових спорів», роз'яснив, що, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП).

Отже, при укладенні контракту закон надає право сторонам встановлювати підвищену відповідальність особи та додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту.

В даному випадку, таку відповідальність прямо передбачено, зокрема, у п. 2.8 контракту, яким передбачено, що керівник підприємства несе персональну відповідальність за невиконання умов колективного договору відповідно до чинного законодавства (ст. 45 КЗпП України), порушення вимог охорони праці згідно з чинним законодавством, а також за наявність боргів підприємства перед бюджетом, фондами по виплаті заробітної плати працівникам підприємств та за ефективність стягнення дебіторської заборгованості.

При цьому, суд, приймаючи до уваги вищенаведені обставини у їх сукупності, що свідчать про невиконання позивачем належним чином своїх обов'язків як керівника Казенного підприємства «Південукргеологія», зазначених у контракті, а також про допущення ним інших порушень умов контракту (підпункти 7.4.1, 7.4.4), невиконання яких є додатковою підставою для розірвання контракту до закінчення терміну його дії з ініціативи органу управління майном, приходить до висновку про відсутність підстав у відповідача-1 для застосування до позивача будь-яких інших заходів дисциплінарного стягнення, окрім звільнення за невиконання ним умов контракту.

З урахуванням викладеного, суд вважає підтвердженими наданими у справі доказами обставини, що свідчать про порушення позивачем умов контракту, які стали підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Казенного підприємства «Південукргеологія».

При цьому, доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваного ним наказу № 121-к від 12.05.2016 р. про звільнення, у зв'язку з відсутністю викладення у ньому обставин, що стали підставою для звільнення, суд не приймає до уваги, оскільки оскаржуваний наказ містить посилання на пункт 8 статті 36 Закону про працю України, а також на пункти 2.3.2, 2.8 розділу 2, підпункти 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 розділу 7 контракту, які є підставою для звільнення позивача за порушення умов контракту.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 25 січня 2017 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.В. Чорна Н.В. Турлакова О.В. Царікова