Справа № 537/4503/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 р.Справа № 537/4503/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016р. по справі № 537/4503/16-а за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправним рішення, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 13 від 14.04.2016 року щодо здійснення перерахунку пенсії позивача в звязку з працевлаштуванням згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 09.06.1998 року і зобовязати відповідача виключити з пенсійної справи позивача відомості про працевлаштування згідно зазначеного свідоцтва й здійснити з 01.04.2015 року перерахунок та виплату пенсії за віком без обмежень, передбачених ст.. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як особі, що не працює.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2016 року по справі № 537/4503/16-а адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кременчуцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком з 19.12.2001 року, що підтверджується пенсійним посвідченням серії А3 № 019004, яке видане Крюківським УПФ України в Полтавській області 05.12.2005 року та протоколом «Призначення пенсій» № 514 від 18.03.2002 року.

У відповідності до розпорядження Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 17.02.2016 року за № 148968 ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, з 01.12.2015 року була встановлена пенсія у розмірі 3 742,35 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2016 року Кременчуцьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області в ході проведення контрольних заходів було встановлено факт реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.

Зі змісту рішення № 13 від 14.04.2016 року про уточнення періодів роботи вбачається, що управлінням вирішено, з метою недопущення переплати пенсії по справі № 148968/600 пенсіонеру ОСОБА_1, який одержує пенсію за віком провести перерахунок пенсії в звязку з працевлаштування згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 09.06.1998 року про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності.

На підставі розпоряджень Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 14.04.2016 року за № 148968 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в звязку з працевлаштуванням та починаючи з 01.05.2016 року обмежено виплату пенсії до 85% призначеного розміру, відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до заяви від 17.04.2016 року, поданої ОСОБА_1 до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, останній заперечив факт проведення ним діяльності, повязаної з отриманням доходу, що був би базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове держане соціальне страхування.

Зі змісту листа від 18.05.2016 року за вих. № 26/Г-02 вбачається, що Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, повідомило ОСОБА_1, що у 2016 році в ході проведення контрольних заходів управлінням було виявлено факт його реєстрації як підприємця. Даний факт підтверджується наявною у пенсійній справі копією свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності від 09.06.1998 року за № НОМЕР_1 та інформацією з Державного реєстру соціального страхування. В звязку з виявленими обставинами управлінням проведено відповідний перерахунок пенсії та починаючи з 01.05.2016 року виплата буде здійснюватися з обмеженням 85 відсотків.

Листом від 30.05.2016 року за вих. № 47/Г-02 Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, повідомило ОСОБА_1, що управлінням було виявлено факт його реєстрації як підприємця. Даний факт підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності від 09.06.1998 року за № НОМЕР_1, виданим Крюківським райвиконкомом м. Кременчука, згідно рішення (розпорядження) № 81-р від 03.06.1998 року. Крім того, за інформацією відділу платежів до пенсійної системи він перебуває на обліку у Кременчуцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області як фізична особа-підприємець з 17.06.1998 року. Таким чином, у травні 2016 року на його пенсійний рахунок, відкритий у Кременчуцькому відділені банку «Аваль» перераховано 3 152,31 грн., що становить 85 відсотків призначеного розміру пенсії. При цьому за період з 01.04.2015 року по 30.04.2016 року виникла переплата пенсії в розмірі 7 336,77 грн., яка відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» може бути повернена добровільно або стягнена на підставі рішення територіальних органів пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Не погодившись з прийнятими відповідачем рішеннями позивач звернувся з адміністративним позовом про їх скасування до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 13 від 14.04.2016 року щодо здійснення перерахунку пенсії позивача в звязку з працевлаштуванням згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 09.06.1998 року і зобовязання відповідача виключити з пенсійної справи позивача відомості про працевлаштування згідно зазначеного свідоцтва й здійснити з 01.04.2015 року перерахунок та виплати пенсії за віком без обмежень, передбачених ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як особі, що не працює, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судовим розглядом встановлено, що мало місце лише подання позивачем до Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області реєстраційної картки, тобто встановлено наявність наміру у останнього зареєструватись як субєкт підприємницької діяльності, будь-яких доказів на підтвердження видачі відповідачу свідоцтва про державну реєстрацію встановленого зразка та повідомлення останнього про державну реєстрацію, як суб'єкта підприємницької діяльності, ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Як визначено п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені ) вони на підставах, у межах повноважень то у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади та механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок та виплата пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

Пунктом 12 зазначеного Порядку передбачено, що пенсіонер зобов'язаний у разі його працевлаштування до органу, що призначає пенсію, протягом 10 днів надати довідку про прийняття на роботу.

Крім того, при призначенні пенсії особа надає заяву, в якій зобов'язується повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або її припинення: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни у складі сім'ї тощо.

Згідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств).

У відповідності до ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому Законом.

Як встановлено ч. 4 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі - державна реєстрація) офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

На підставі ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», принцип державної реєстрації, серед яких, зокрема, обовязковість державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 43 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Аналізуючи зазначені вище норми, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що особа вважається підприємцем, якщо вона пройшла державну реєстрацію як підприємець, тобто є запис про державну реєстрацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», для державної реєстрації включення відомостей про фізичну особу-підприємця, зареєстровану до 01.07.2004 року, відомості про яку не містяться в Єдиному державному реєстрі, подається заява про державну реєстрацію включення відомостей про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, Свідоцтво про державну реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1, видане Крюківським райвиконкомом м. Кременчука згідно рішення (розпорядження) № 81-р від 03.06.1998 року.

Між тим, відповідно до повідомлення, наданого архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21.07.2016 року за вих. № Г-95/01-27 розпорядження голови виконкому районної ради виконавчого комітету Крюківської районної Ради міста Кременчука Полтавської області від 03.06.1998 року № 81р «Про надання громадянам дозволу займатися підприємницькою діяльністю» не містить інформацію про надання дозволу займатися підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи ОСОБА_1

Як пояснив в судовому засіданні в суді першої інстанції позивач ОСОБА_1, дійсно в 1998 році він звертався до виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області по питанню його державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, однак після подання документів змінилися обставини та він Свідоцтво, не засвідчена копія якого наявна у матеріалах пенсійної справи, про його державну реєстрацію, як субєкту підприємницької діяльності не отримував та будь-яких дій з приводу постановки його на облік у відповідних органах, як субєкту підприємницької діяльності, не вчиняв. Підприємницьку діяльність не здійснював. Заяву від 17.06.1998 року, не засвідчена копія якої наявна у матеріалах пенсійної справи, про його реєстрацію у Пенсійному фонді Крюківського району як платника внесків він не писав та не підписував і хто її виготовив йому невідомо. Внески не вносив.

Згідно п.п. 9, 10, 12-16 Положення про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998 року, що діяло на час виникнення даних правовідносин, фізична особа, яка має намір провадити підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, подає до органу державної реєстрації, зокрема, реєстраційну картку, яка є одночасно заявою про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності. Орган державної реєстрації після перевірки наведених у реєстраційній картці відомостей та комплектності пакета документів формує реєстраційну справу суб'єкта підприємницької діяльності, фіксує дату надходження документів у журналі обліку реєстраційних справ та письмово повідомляє про це заявника шляхом видачі (надіслання) довідки, яка підписується представником органу державної реєстрації, відповідальним за прийняття документів, і засвідчується штампом цього органу. Орган державної реєстрації зобов'язаний протягом не більше п'яти робочих днів з дня надходження всіх документів внести дані реєстраційної картки до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності (автоматизованої системи збирання, накопичення, обробки та оперативного надання інформації про суб'єкти підприємницької діяльності) та видати свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Після цього орган державної реєстрації повідомляє про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності органи державної статистики, податкової служби, Пенсійного фонду, Фонду соціального страхування. Свідоцтво про державну реєстрацію є підставою для взяття суб'єкта підприємницької діяльності на облік у органах державної податкової служби, одержання дозволу на виготовлення печаток і штампів, відкриття рахунків у банках.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 15.05.2003 року «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог ст. 19 цього Закону, зобов'язаний був провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Також, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення субєктів господарювання» № 2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних та фізичних осіб підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, тобто 03.03.2012 року.

Якщо відомості про фізичних осіб підприємців зареєстрованих до 01.07.2004 року не будуть включені у встановлені строки до ЄДР, тимчасовими міжвідомчими комісіями повинна бути внесена інформація у ЄДР про те, що свідоцтво про державну реєстрацію, оформлені з використанням старого зразка та видані до 01.07.2004 року вважаються недійсними.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № НОМЕР_2, сформованого 25.10.2016 року, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про ОСОБА_1 не знайдені.

Відповідно до довідки, виданої Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС України в Полтавській області 11.04.2016 року за вих. № 10334/5/16-03, станом на 05.04.2016 року ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець на обліку в КОДПІ не перебуває. Інформація про перебування ОСОБА_1 на обліку, як платника податків в минулі роки (з 2001 року) в базах даних по м. Кременчук та Кременчуцькому районі Полтавської області відсутня.

Згідно листа Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області від 30.06.2016 року за вих. № 635/Г/16-31-13-01-26, за інформацією УПФ України в м. Кременчук, яка надана до Кременчуцької ОДПІ в електронному вигляді, ОСОБА_1 зареєстрований в реєстрі страхувальників 17.06.1998 року за реєстраційним №163002237/16304. Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і Єдиного банку даних про платників податків ОСОБА_1 станом на 24.06.2016 року на обліку як фізична особа-підприємець в контролюючих органах Полтавської області не перебуває. Враховуючи викладене, 24.06.2016 року Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про виключення громадянина ОСОБА_1 з реєстру страхувальників.

ОСОБА_1 зареєстрований в реєстрі страхувальників 17.06.1998 року за реєстраційним № 163002237/16304 на підставі заяви від 17.06.1998 року, яка була подана до Пенсійного фонду Крюківського району Полтавської області.

Але, як вбачається з копії самої заяви від 17.06.1998 року, оригінал чи засвідчену копію не надано, вона не містить будь-яких символічних підписів будь-яких осіб, та як зазначалося вище, ОСОБА_1 в судовому засіданні першої інстанції заперечив факт складання, підписання та подання ним вказаної заяви, при цьому відповідачем доказів на спростування вказаних тверджень позивача суду не надано.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано виніс додаткову постанову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування відповідачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.11.2016р. по справі № 537/4503/16-а залишити без змін.

Стягнути з Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області суму судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 1 212,64 (одна тисяча двісті дванадцять) грн., перерахувавши їх на реквізити: отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030101, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 25.01.2017 р.