Справа № 443/1273/13-а,6-а/443/2/16
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 876/8062/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Гінди О.М.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2016р. по справі за заявою Державної казначейської служби України про зміну способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2016р. задоволено заяву Державної казначейської служби України про зміну способу виконання рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними, шляхом обрання належним способом виконання рішення - стягнення з УПФУ в Жидачівському районі Львівської області на користь ОСОБА_1 недоплаченої надбавки до пенсії як особі, яка необгрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована відповідно до ст.1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій" в розмірі, передбаченому п. "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період часу із 02 жовтня 2012 року по 02 липня 2013 року, в сумі 3576,53 грн.

Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області не погоджуючись з даною ухвалою з підстав порушення норм матеріального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову якою в задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування вимог посилаються на те, що суму коштів боржником не виплачено у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

Дана обставина унеможливлює фактичне та повне виконання судового рішення у вигляді зобов'язального характеру, оскільки не з вини боржника неможливо забезпечити виплату вищезазначеної нарахованої суми.

Заслухавши суддю-доповідача, представника казначейства, яка просить залишити без змін рішення суду, представника пенсійного органу, який просить задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2014р. залишено без змін постанову Жидачівського районного суду від 18.07.2013 р., якою визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як особі, яка необгрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілотована відповідно до ст.1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій" в розмірі, передбаченому п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за період часу із 02 жовтня 2012 року по 02 липня 2013 року та зобов"язано управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області здійснити перахунок та виплату позивачу надбавки до пенсії як особі, яка необгрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілотована відповідно до ст.1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій" в розмірі, передбаченому п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період часу із 02 жовтня 2012 року по 02 липня 2013 року, з урахуванням виплачених сум.

18.07.2013 р. Жидачівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №464/1273/13-а, за яким державним виконавцем 09.04.2014 р. відкрито виконавче провадження.

З листа управління Пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області від 11.04.2014 р. №13/Б-4 ОСОБА_1 проведено перерахунок та нараховано підвищення до пенсії в сумі 3576,53 грн. за період з 02.10.2012 р. по 02.07.2013 р., проте в частині виплати вказаних коштів рішення суду не виконано, у зв"язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України.

21.12.2015р. Державна казначейська служба України звернулась до суду з заявою про зміну способу виконання Жидачівського районного суду Львівської області від 18.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними, шляхом обрання належним способом виконання рішення - стягнення з УПФУ в Жидачівському районі Львівської області на користь ОСОБА_1 недоплаченої надбавки до пенсії як особі, яка необгрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована відповідно до ст.1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій" в розмірі, передбаченому п. "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період часу із 02 жовтня 2012 року по 02 липня 2013 року, в сумі 3576,53 грн.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для зміни способу виконання рішення є наявні обставини, які унеможливлюють виконання зазначеного судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.1, 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ст.124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ст.263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Встановлені колегією суддів обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії буде здійснена управлінням після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити недоплачену надбавку до пенсії на стягнення конкретної суми цієї пенсії, суд змінив би постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами при розгляді справи.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що зміна на підставі ст.263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст.162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Дане стверджується судовою практикою, а саме постановою Верховного Суду України від 11.11.2014р. у справі №21-394а14, від 24.03.2015р. у справі №21-85а15, №21-3656а16 від 05.12.2016р.

З врахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому така підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.160 ч.3, 195, 196, п.6 ч.1 ст.199, п.4 ст.202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області - задоволити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2016р. по справі №443/1273/13-а, 6-а/443/2/16 - скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

О.М.Гінда

Повний текст виготовлено 27.01.17р.