Справа № 825/2039/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2039/16 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

23 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька В.О. на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька В.О. до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, треті особи: Чернігівська міська рада, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії;

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 провадження у справі за вищевказаним адміністративним позовом закрито.

Не погодившись з ухвалою суду від 06.12.2016, позивач подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати дану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду.

У відповідності до п. 3 частини першої ст. 199 КАС України, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В позовній заяві заявлені позовні вимоги про зобов'язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести запис про скасування державної реєстрації прав: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24539259 від 18.09.2015, право власності: 11227839.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 27.08.2010 між ПАТ "Банк "Демарк" (Управитель) та ПАТ "Чернігівбуд" (Забудовник) укладено Договір № 08-2010/1 про організацію спорудження об'єкту будівництва (надалі - Договір), згідно якого Управитель зобов'язався здійснювати фінансування будівництва за рахунок коштів, отриманих в управління від Довірителів з подальшою передачею об'єктів інвестування квартир у власність Довірителям в порядку і на умовах передбачених Договором та Правилами ФФБ, а Забудовник в свою чергу зобов'язався організувати спорудження об'єкту будівництва та своєчасно ввести його в експлуатацію.

Предметом договору виступав об'єкт - нерухомості: Перший та другий блок секції багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_1 (після введення об'єкту в експлуатацію - АДРЕСА_1

Згідно правил ФФБ та умов Договору, підставами для набуття права власності за Довірителями на закріплені за ними об'єкти фінансування є Довідка, яку після остаточних розрахунків з Управителем, Довіритель обмінює на Свідоцтво про участь у ФФБ "А".

27.05.2011 між ПАТ "Банк "Демарк" та ПАТ "Чернігівбуд", який є правонаступником ВАТ "Чернігівбуд" (Позичальник), з метою забезпечення поточної діяльності Забудовника в фінансуванні багатоповерхового будинку в кварталі АДРЕСА_1 було укладено Кредитний договір № 1022 (далі - Кредитний договір).

Згідно умов Кредитного договору (п. 3.9.2) між ПАТ "Чернігівбуд" та Банком "Демарк" 27.11.2011 укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. за № 1060 з подальшими змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до умов Іпотечного договору зі змінами, внесеними Договором про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, предметом іпотеки є майнові права на квартири, що на день укладення цього Договору розташовані в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1, загальною площею 80,50 кв.м.; двокімнатна квартира № 2, загального площею 77,56 кв.м.; двокімнатна квартира № 3, загальною площею 77.56 кв.м.; однокімнатна квартира № 4, загальною площею 50,84 кв.м.

В позовній заяві позивач зазначив, що на його думку, на сьогоднійшній день майнові права на вказані квартири, є забезпеченням вимог Банку «Демарк» згідно Іпотечного договору, що випливають із чинного Кредитного договору № 1022 від 27.05.2011, повернення суми кредиту та сплата відсотків за користування, що має місце у зв'язку з неналежним виконанням ПАТ «Чернігівбуд» своїх зобов'язань.

Також, позивачем зазначено, що ПАТ «Банк «Демарк» відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» мало намір задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у один із способів встановлених чинним законодавством, у зв'язку з чим 20.04.2016 банком направлено Іпотекодавцю вимогу про усунення порушення з виконання зобов'язань по Кредитному договору № 1022 від 27.05.2011.

На думку позивача, 18.09.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області Проніковим А.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за фізичною особою - ОСОБА_3.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У частині першій статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно абзацу 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У випадку, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Згідно частин першої та другої ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, умови та порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлені нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" № 1952-VI від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-VI).

Згідно частини другої ст. 9 Закону України № 1952-IV від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8 1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки суб'єктний склад спірних відносин свідчить про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням державним реєстратором владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням делегованих повноважень та завдань, покладених на нього законом, тому даний спір повинен розглядатись у порядку та у спосіб, передбачений КАС України.

Поряд з цим, під час вирішення такого спору суд має надати оцінку виключно діям та рішенню суб'єкта владних повноважень, не втручаючись в оцінку цивільно-правових правовідносин.

У зв'язку з вищезазначеним, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька В.О. задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Приходька В.О. до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, треті особи: Чернігівська міська рада, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено: 30.01.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.