Справа № 815/4216/16     
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4216/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, за участь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 23 серпня 2016 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, за участь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Білої Ірини Володимирівни №3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину, проведеного за участю ОСОБА_1, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника;

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до залишку на її картковому рахунку НОМЕР_2 станом на 03 жовтня 2015 року з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, за участь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії. Копію вказаної ухвали разом з адміністративним позовом та всіма доданими до нього документами надіслано позивачеві.

21 жовтня 2016 року позивачем подано апеляційну скаргу на .ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року.

23 листопада 2016 року за результатами розгляду зазначеної апеляційної скарги Одеський апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1, скасувавши ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Адміністративна справа № 815/4216/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, за участь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії повернулась до Одеського окружного адміністративного суду 05 грудня 2016 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2016 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, за участь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ст.26, ст.37, ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Рішення Конституційного Суду України № 2-зп від 23.06.1997 року по справі № 3/35-313, Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2008 від 22.04.2008 року по справі № 1-10/2008, ст.ст. 202, 228, 319, 321, 626, 1046,1066 Цивільного кодексу України, Постанову Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 року, позивач зазначив наступне. 13.02.2014 року ОСОБА_1 відкритий картковий рахунок № НОМЕР_2 у ПАТ "ЮСБ БАНК" для отримання заробітної плати. 02 жовтня 2015 року позивач отримав поворотну фінансову допомогу від ТОВ «АВЕНІР'С» у розмірі 98000,00 на виконання Договору поворотної фінансової допомоги №0210/15 від 02.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "АВЕНЇР'С" 02.10.2015 року, які були перераховані на картковий рахунок позивача. Після здійснення вказаних операцій залишок на рахунку ОСОБА_1 склав 89748,61 (вісімдесят дев'ять тисяч сімсот сорок вісім гривень 61 копійок). Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті ПАТ «ЮСБ БАНК» на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №665/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 03 жовтня 2015 року до 02 січня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій Ірині Володимирівні строком на три місяці з 03 жовтня 2015 року по 02 січня 2016 року (включно). Відповідно до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 грудня 2015 р. № 241, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», юрисконсульту І категорії відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кічуку Олегу Івановичу на два роки з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно. Відповідно до повідомлення, розміщеного 29 грудня 2015 року на офіційному сайті банку: «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 28 грудня 2015 року № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 30 грудня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» з 30 грудня 2015 року до 10 лютого 2016 року включно можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ «ОТП БАНК». На момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЮСБ БАНК», залишок на картковому рахунку ОСОБА_1 склав 89748,61, проте, як вбачається з реєстру осіб, визначених як вкладники, що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 не визначений, як особа, що може отримати кошти зі свого розрахункового рахунку. 26 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» із заявою щодо включення його до Переліку вкладників ПАТ «ЮСБ БАНК», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із належною йому сумою у розмірі 89748,61. В березні 2016 року на звернення позивача надійшла відповідь від Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» № 1715 від 25.02.2016 року, в якій йшлося про те, що: «Наказом Уповноваженої особи № 85 від 20.10.2015 року була створена комісія та призначено проведення перевірки вкладів фізичних осіб в ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК». На підставі висновків Комісії, рішенням Уповноваженої особи №3-ТА від 10.12.2015 року проведений за Вашої участі правочин було віднесено до категорії нікчемних та визнано нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, передбачених cт. 216 ЦК України, а саме - проведенням сторнування банківських операцій з перерахування коштів з/на Ваш рахунок та відображенням сторнованих коштів на рахунках їх первісних власників (відправників)». У травні ОСОБА_1 було отримано копію оскаржуваного рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію ПАТ «ЮСБ БАНК» Білої І.В. №3-ТА від 10.12.2015 року. Вказане Рішення Уповноваженої особи, на думку позивача, є незаконним та необґрунтованим з огляду на наступне. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ЮСБ БАНК» Білою І.В. в оскаржуваному рішенні не наведено мотивів та доводів щодо віднесення конкретного правочину, а саме Договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНІР'С» до категорії нікчемних. Відповідачем в Рішенні не обґрунтовано підстав для нікчемності правочинів відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону, а є лише загальне посилання на норму права. Одне з правил принципу обґрунтованості рішення встановлює, що несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути вмотивованим. Крім того, за правилом правової визначеності рішення суб'єкта владних повноважень є обґрунтованим, якщо підстави, на яких ґрунтується рішення, належно зазначені, а доводи та мотиви, на яких базується рішення, зазначені з достатньою ясністю. Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний виправдати свої дії шляхом наведення обґрунтування своїх рішень. Посилання ж відповідача у Рішенні З-ТА про нікчемність правочинів на ч. 1, ч. 3 ст. 215 не є належним обґрунтуванням, адже вказані норми регламентують загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину. Закон визначив вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів, які можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при проведенні перевірки. Серед них відсутні будь-які посилання на нікчемність правочинів у зв'язку з недотриманням сторонами при укладенні правочинів загальних положень Цивільного кодексу України. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» Білою І.В. у Рішенні №3-ТА від 10.12.2015 року не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що правочин, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНІР'С» є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Враховуючи, що наданими суду документами спростовується твердження відповідача про нікчемність операції щодо перерахування коштів у розмірі 89748,61 з рахунку ТОВ «АВЕНІР'С» на рахунок позивача НОМЕР_2, рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» про визнання нікчемним правочину, укладеного між Позивачем та ТОВ «АВЕНІР'С», є незаконним, необгрунтованим та таким, що грубо порушує майнові права позивача, як вкладника ПАТ «ЮСБ БАНК», а отже підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача. Обов'язок з прийняття, зарахування, перерахування таких грошових коштів виник у ПАТ «ЮСБ БАНК» не у зв'язку із означеними Договором фінансової допомоги від 02.10.2015 року, а на виконання договорів банківського рахунку, укладених Банком з Позивачем та Банком з ТОВ «АВЕНІР'С», які, відповідно до ст.1067 ЦК України, укладаються для відкриття клієнтові рахунка у банку, та за якими, згідно зі ст. 1066 ЦК України, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Ані положення статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ані приписи Положення не наділяють Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повноваженнями перевіряти ті правочини (договори) та повідомляти сторони про нікчемність з підстав, визначених ч.З ст.38 Закону, тих правочинів (договорів), стороною яких не є банк.

Внаслідок застосування відповідачем наслідків нікчемності правочину стороною якого не є ПАТ «ЮСБ БАНК», уповноваженою особою порушені не лише приписи означеного Закону, а й положень ст. 627 ЦК України, за змістом яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а також ч.З ст.1066 ЦК України, за змістом якої банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Викладені обґрунтування у повідомленні Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» про нікчемність правочину № 1715 від 25.02.2016 року не відповідають чинному законодавству, надумані та ґрунтуються на припущеннях.

Банківська операція з перерахування грошових коштів з рахунку клієнта є обов'язком банку, який виникає на підставі договору банківського рахунку, та не може вважатися одностороннім правочином у розумінні положень Цивільного кодексу України.

Враховуючи те, що операція з перерахування грошових коштів з рахунку клієнта не є правочином (договором), Рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ЮСБ БАНК» №3-ТА щодо віднесення банківської операції з перерахування коштів з рахунку ТОВ «АВЕНІР'С» на рахунок ОСОБА_1 до категорії нікчемних правочинів с безпідставним та незаконним.

Таким чином дії Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» щодо визнання нікчемними та застосування наслідків нікчемності правочину, стороною якого не є ПАТ «ЮСБ БАНК» та не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «ЮСБ БАНК», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок ФГВФО грубо порушують діючі норми законодавства, а також мої права та законні інтереси, оскільки воно обмежує право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України та норм Цивільного кодексу України.

У своїх додаткових письмових поясненнях від 16.01.2017 року представник позивача зазначила, що в матеріалах справи не міститься жодного документа, який би обґрунтовував доводи Відповідача щодо змови юридичної особи з банком.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічук Олег Іванович надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.191-193) в яких зазначив, що 02.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 182 про запровадження в Публічному акціонерному товаристві «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» тимчасової адміністрації, а на її здійснення призначено уповноважену особу Фонду - Білу Ірину Володимирівну.

Згідно приписів ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Відповідач звертає увагу, що охоплення поняттям правочину договорів дає підстави для його широкого застосування, зокрема, щодо банківських операцій. На меті п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемними є правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відтак, застосовуючи до позивача дане положення, уповноважена особа Фонду керувалась наявністю характерних для цього ознак.

Банківська операція від 02.10.2015 з перерахування на користь позивача 98000,00 грн. якраз відбулась в той час коли ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» на підставі постанови Правління НБУ № 631/БТ від 24.09.2015 було віднесено до категорії проблемних та щодо нього був запроваджений особливий режим контролю за діяльністю.

Це означає, що на підставі цієї постанови діяли обмеження, які не допускали проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

За таких обставин, всі клієнтські запити з перерахування коштів на користь фізичних осіб не могли бути задоволенні, а отже, за логікою дій з протилежним змістом є змова юридичної особи з банком, щоб отримати в майбутньому так звану «компенсацію» своїх втрат шляхом їх відшкодування з боку Фонду гарантування із використанням фізичної особи.

Враховуючи поширеність такої практики у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку та для швидкого припинення недобросовісного покладення неправомірних зобов'язань на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, запроваджений механізм нікчемності відповідних правочинів.

Таким чином, стверджує відповідач у своїх запереченнях, дії уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» Білої І.В., виражені у сторнуванні банківської операції з перерахування коштів від ТОВ «АВЕНІР'С» на користь позивача, цілковито відповідали вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що дає підстави для висновку про необґрунтованість доводів позовних вимог та необхідності відмови в їх задоволенні.

Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшли письмові пояснення по справі (а.с.227-228) у яких зазначено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 665/БТ «Про віднесення ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 грудня 2015 року № 241, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», юрисконсульту І категорії відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кічуку Олегу Івановичу на два роки з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно.

У поясненнях зазначено, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом, при цьому, підстави нікчемності правочинів визначені також статтею 38 Закону.

Отже, уповноважена особа Фонду зобов'язана провести перевірку правочинів на предмет виявлення нікчемних та проінформувати сторони про нікчемність правочину та вжити заходів, направлених на повернення майна (коштів) банку переданого за таким нікчемним правочином.

Зважаючи на вищевикладене та з посиланням на ст. ст. 2, 27, 39 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02 жовтня 2015 року між ТОВ «АВЕРНІР'С» (Позикодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір №0210/15 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с.19-20, 56-57).

Відповідно до п.2.1. Договору №0210/15 від 02.10.2015 року поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 98000,00 грн. в день підписання договору.

Пунктом 2.2 поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто оплата за користування грошовими коштами не стягується.

Згідно порядку повернення допомоги, поворотна фінансова допомога надається строком на 2 роки з моменту підписання даного Договору (п.3.1 Договору №0210/15 від 02.10.2015 року).

Згідно виписки по особовому рахунку №510 ОСОБА_1 (а.с.21-22, 58-59) на рахунок позивача зараховано 98000,00 грн., призначення платежу: надання безвідсоткової фінансової допомоги зг. Дог.№0210/15 від 02.10.2015 року ТОВ «АВЕРНІР'С».

Згідно вищевказаної з банківської виписки по рахунку ОСОБА_1, станом на 02.10.2015 року залишок складав 89748,61 грн.

Постановою правління Національного банку України від 24.09.2015 року №631/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» віднесено ПАТ ЮСБ БАНК» до категорії проблемних строком на 180 днів. Із дня прийняття цієї постанови (24.09.2015 року) та до кінця строку, визначеного в пункті 1 цієї постанови, установлено обмеження в його діяльності (а.с.221-224).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Постановою Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 665/БТ ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення №182 про запровадження з 03.10.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ЮСБ БАНК". Тимчасову адміністрацію в ПАТ "ЮСБ БАНК" запроваджено строком на 3 місяці з 03.10. 2015 по 03.01.2016 року включно (а.с. 194-195).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 241 від 28.12.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЮСБ БАНК" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ЮСБ БАНК" призначено юрисконсульта І категорії відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кічуку Олегу Івановичу строком на 2 рік з 28 грудня 2015 року по 27 грудня 2017 року (а.с.196-197).

10 грудня 2015 року Уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ЮСБ БАНК" Білою І.В. прийнято рішення № 3-ТА про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків їх нікчемності. (а.с. 28-30, 65-67).

Як вбачається з додатків до спірного рішення, ОСОБА_1 включений до переліку осіб, до яких застосовано реституцію в ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК". (а.с. 31, 68).

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, де зазначено, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 28 грудня 2015 р. № 241 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЮСБ БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку", Фонд з 30 грудня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" з 30 грудня 2015 року до 10 лютого 2016 року включно можуть звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ "ОТП БАНК". Відшкодування вкладникам ПАТ "ЮСБ БАНК", які з будь-яких причин не звернуться до банку-агенту Фонду в період з 30 грудня 2015 року до 10 лютого 2016 року, здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень на адресу Фонду до дня внесення запису про ліквідацію банку як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Для отримання гарантованої суми відшкодування вкладникам необхідно звернутись до АТ "ОТП БАНК" та пред'явити паспорт і документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер).

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V, цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає зішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання

Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 2-4 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду: перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 8, 11 частини четвертої статті 26 Закону. Переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів: 4-6 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла " 14"; 7, 8 і 11 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла "М". Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку. До Переліку не включаються: інформація про вкладників, які отримали всю належну їм гарантовану суму відшкодування під час дії тимчасової адміністрації; інформація про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону; записи, що повернуті банку для доопрацювання як помилкові, - до усунення помилок. Перелік та переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, подаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом: на паперових носіях - пронумеровані, прошиті, складені в алфавітному порядку за прізвищами та засвідчені підписом уповноваженої особи Фонду і відбитком печатки банку, що ліквідується; на електронних носіях - у сsv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства. Файл сsv формується за структурою інформаційного рядка файла "Перелік вкладників" та за правилами формування сsv файлів.

Відповідно до пункту 5 розділу III Положення передбачено, що 5. Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у податку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання

Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях. Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - у сsv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл сsv формується за структурою інформаційного рядка файла "Загальний Реєстр" (додаток 12) та за правилами формування сsv файлів.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі втриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

26 січня 2016 року позивач звернулась до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "ЮСБ БАНК" Кічука Олега Івановича з заявою про включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб в розмірі 89748,61 грн. (а.с.23-25, 60-62).

У відповідь на вказану заяву Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ "ЮСБ БАНК" Кічук О.І. направлено ОСОБА_1 повідомлення № 1715 від 25.02.2016 року про нікчемність правочину (а.с. 26-27, 63-64).

У вказаному повідомленні йшлося про те, що: "Наказом Уповноваженої особи № 85 від 20.10.2015 року була створена комісія та призначено проведення перевірки вкладів фізичних осіб в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК". Метою проведення вказаної перевірки виступало встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в ч.3 ст. 38 Закону, та свідчити про вчинення клієнтами, спільно із посадовими особами Банку, спроб здійснити замах на заволодіння Державними коштами - коштами Фонду. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації за участі ОСОБА_1 в установі ПАТ "ЮСБ БАНК" було проведено операцію по списанню коштів у загальному розмірі 89748,61 грн., наслідком яких, стало виникнення у ОСОБА_1 цивільних прав на грошові кошти, що за висновками комісії містять ознаки нікчемності та підпадають під критерії нікчемності, передбачені п.9 ч.3 ст.38 Закону, а нетиповий характер вчинення вказаних операцій - може свідчити про здійснення спроб за штучно-створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду та/або заволодіння майном Банку. На підставі висновків Комісії, рішенням Уповноваженої особи №3-ТА від 10.12.2015 року проведений за участі ОСОБА_1 правочин було віднесено до категорії нікчемних та визнано, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, передбачених ст. 216 ЦК України, а саме - проведенням сторнування банківських операцій з перерахування коштів з/на рахунок ОСОБА_1. та відображенням сторнованих коштів на рахунках їх первісних власників (відправників).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"уповноважена особа Фонду:1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч.3 ст. 38, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину (ч.5 ст.38 Закону №4452).

З наведеними законодавчими положеннями узгоджуються приписи Положення №2, відповідно до п.4.12 якого при виконанні своїх обов'язків уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію має право, зокрема повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Аналіз викладених норм дозволяє дійти висновку про наявність у уповноваженої особи Фонду тимчасової адміністрації обов'язку та права перевіряти ті правочини (в тому числі договори) та повідомляти сторони про нікчемність з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тих правочинів (в тому числі договорів), які вчинені (укладені) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони; договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч.1 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.2 ст.228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Такими є правочини що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності: правочини спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження, об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. її надрами, іншими природними ресурсами (ст. 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна: правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Отже, відповідно до презумпції правомірності правочину, всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена Законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину.

При цьому відповідач не надав до суду доказів, які б свідчили, що правочин укладений між позивачем та ТОВ "АВЕНІР'С" є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Судом встановлено, що правочин від 02.10.2015 року щодо надання позивачу поворотної фінансової допомоги у розмірі 98000,00 грн., який в подальшому відповідач відніс до категорії нікчемних та застосував наслідки нікчемності у вигляді сторнування грошових коштів з рахунку позивача на рахунок ТОВ "АВЕРНІР'С", є двостороннім - погоджений двома особами. Таким чином, суд зазначає, що ПАТ "ЮСБ БАНК" не є стороною відповідних договорів фінансової допомоги, непов'язаної з підприємницькою діяльністю.

Крім того, відповідач в спірному рішенні не вказав та не обґрунтував підстави для визнання нікчемним правочин укладений між позивачем та ТОВ ПАТ "ЮСБ БАНК" відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI. При цьому, що відповідач зазначивши, що договір банківського вкладу позивача є нікчемним згідно з п.7 ч.3 ст.38 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не зазначив, які саме умови даного Договору передбачають платіж чи передачу іншого майна, що надають позивачеві пільги, та які саме пільги встановлені конкретно для позивача.

Таким чином, висновки про нікчемність спірних правочинів відноситься до компетенції судів, а не уповноваженої особи Фонду, та відповідно, оскаржувані дії щодо визнання спірних правочинів нікчемними вчинені з перевищенням повноважень відповідача, що є достатньою підставою для визнання їх неправомірними та скасування рішення № 3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину, проведеного за участю ОСОБА_1, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника.

Також суд вважає не обґрунтованими доводи відповідача, оскільки загального посилання відповідача на ст. 38 Закону № 4452-VI без аргументації конкретної підстави нікчемності правочинів недостатньо, адже в рішенні не зазначено чому саме відповідач прийшов до висновку щодо нікчемності правочинів. Одне з правил принципу обґрунтованості рішення встановлює, що несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути вмотивованим. Крім того, за правилом правової визначеності рішення суб'єкта владних повноважень є обґрунтованим, якщо підстави, на яких ґрунтується рішення, належно зазначені, а доводи та мотиви, на яких базується рішення, зазначені з достатньою ясністю. Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний виправдати свої дії шляхом наведення обґрунтування своїх рішень.

Отже, відсутність вказаних обставин, а також відповідного рішення суду, дає підстави для висновку щодо відсутності ознак нікчемності операції по перерахуванню коштів з поточного рахунку ТОВ «АВЕНІР'С» на картковий рахунок ОСОБА_1.

Окрім того, суд вважає, що оскарженим рішенням були порушені майнові права позивача, які гарантовані державорю. Так, обов'язок держави України про забезпечення громадянам України доступу до суду у розумінні ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року, положення якої згідно ст.8 Конституції України є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі, над нормами процесуального закону, який може обмежувати чи встановлювати певні обмеження щодо строку звернення до суду.

Окрім того, суд зазначає, що Європейська Конвенція про захист прав і основних свобод людини (далі -Конвенція) була підписана 04.11.1950 року в Римі десятьма європейськими державами. Відтоді вона стала фундаментом усього комплексу міжнародно-правового регулювання в галузі прав людини, її законних інтересів та потреб, відправною точкою на шляху цивілізованих європейських держав до втілення в життя загальнолюдських цінностей. Ратифікувавши Конвенцію про права людини 17.07.1997 року, Україна визнала не лише право на "мирне володіння майном", а й згідно із положеннями ст.1 Протоколу №1 до Конвенції визнала право на звернення фізичних та юридичних осіб до Європейського суду з прав людини за захистом своїх порушених прав та охоронюваних Конвенцією свобод, пов'язаних з реалізацією права власності.

Основною метою ст.1 Протоколу №1 до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, до яких часто вдаються або схильні вдаватися на практиці уряди держав.

Названа стаття проголошує: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Попередні положення, однак, ніяким чином не обмежують право держави запроваджувати такі закони, які, на її думку, необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів".

На відміну від більшості положень Конвенції, ст.1 Протоколу №1 захищає права не лише фізичних, а й юридичних осіб, наприклад, компаній. Цей аспект даної статті має важливе значення, оскільки економічна система держав-учасниць Конвенції заснована на праві приватної власності й праві вільно створювати такі економічні одиниці, як "юридичні особи": неурядові організації, релігійні органи, засоби масової інформації тощо.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу №1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під "законом" Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути "доступним" (accessible) та "передбачуваним" (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. "Доступність закону" означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. "Передбачуваність" означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв'язку із застосуванням закону.

Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Протоколу №1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також буде мати місце порушення ст.1 Протоколу №1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13.06.1979 року у справі "Маркс проти Бельгії", п.69).

Поняття майно має автономне значення, яке, звичайно, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а отже, майно (рішення від 23.02.1995 року у справі "Гасус Дозір унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів", п.53).

Під дію статті 1 Протоколу №1 до Конвенції підпадає право вимоги, якщо воно достатньою мірою встановлене, щоб являти собою актив.

Коли основою вимоги є майновий інтерес, то особа, яка її має, вважатиметься такою, що має "легітимне сподівання" ("Федоренко проти України", "Едуард Петрович Мельник проти України") на отримання майна, за наявності однієї з умов: - якщо наявне остаточне судове рішення, що підтверджує це право ("Бурдов проти Росії", "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Агрокомплекс проти України"); - якщо є достатнє правове підґрунтування у національному законодавстві, що підтверджує вимогу ("Брезовец проти Хорватії", "Рисовський проти України", "Кечко проти України", "Стреч проти Великобританії", "Москаль проти Польщі", "Сук проти України", "Федоренко проти України", "Україна-Тюмень проти України").

Вказані рішення ЄСПЛ свідчать про те, що захист права особи на відшкодування коштів на вкладах у банках за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повинно розглядати, як захист права особи на майно у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно практики ЄСПЛ захист права власності, гарантованого ст.1 Першого протоколу до Конвенції не може бути обмежений у часі, в зв'язку із чим, національні суди сторін Конвенції, в тому числі й України повинні розглядати вказані справи по суті без обмеження у часі, що кореспондується з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції щодо забезпечення особі доступу до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію ПАТ "ЮСБ Банк" №3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Білої Ірини Володимирівни №3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину, проведеного за участю ОСОБА_1, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до залишку на її картковому рахунку НОМЕР_2 станом на 03 жовтня 2015 року з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд дійшов висновку, що вони також підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 26, 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, протягом одного робочого дня з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а виконавча дирекція Фонду протягом трьох робочих днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів" вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Таким чином, з огляду на цю норму закону позивач, уклавши, зазначену вище угоду, отримав статус вкладника.

Судом встановлено, що єдиною підставою не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", які мають право на відшкодування за вкладом за рахунок ФГВФО є рішення № 3-ТА від 10.12.2015 року, яке в частині, що стосується позивача визнано судом протиправним та таким що підлягає скасуванню, до суду не надано доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського рахунку № НОМЕР_2 або договору про надання поворотної фінансової допомоги № 0210/15 від 02.10.2015 року.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов до висновку, що у відповідача не було правових підстав для не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників та на його основі Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "ЮСБ БАНК".

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що за подачу даного адміністративного позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1653,63 грн. згідно квитанції №255159 від 22.08.2016 року (а.с.6, 55). Згідно БД "ДСС" сума сплаченого позивачем судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

за подачу даного адміністративного позову, який містить три вимоги немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1653,60 грн.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у відповідності до положень ст. 94 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 69-71, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Білої Ірини Володимирівни №3-ТА від 10.12.2015 року в частині визнання правочину, проведеного за участю ОСОБА_1, нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича, щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" Кічука Олега Івановича включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ "ЮСБ БАНК", що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до залишку на його картковому рахунку НОМЕР_2 станом на 03 жовтня 2015 року з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, 04073, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 17) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1653,60 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят три гривні шістдесят копійок) сплачений згідно квитанції №255159 від 22.08.2016 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вовченко O.A.