Справа № 452/3331/16-а
Суддя: Галин В. П.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/3331/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.12.2016 року звернулась в суд з адміністративним позовом до Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у звязку із зміною оплати праці неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у звязку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/1152 вих-16 від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову зазначила, що із 15.11.2011 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Самборі, Львівської області, правонаступником якого є Самбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області та отримувала пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку згідно з Законом України «Про прокуратуру».

08.07.2016 позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла на час призначення їй пенсії в розмірі 60% від суми середньомісячного (чинного) заробітку померлого чоловіка та додала довідку прокуратури Львівської області №18/1152 вих-16 від 07.07.2016 про його заробітну плату для обчислення пенсії (довідка видана в Пенсійний фонд у звязку з підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015).

На зазначену заяву Самбірським ОУПФ України Львівської області протоколом від 12.07.2016 року № 10 їй відмовлено в перерахунку пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно Постанови Кабінету Міністрів України у зв'язку з втратою чинності Закону № 1789-ХІІ та у відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, згідно якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає таку відмову відповідача необгрунтованою та незаконною, яка грубо порушує її конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими законами України.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підримала заявлений позов з обставин викладених у позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила позов. Додатково пояснила, що позивачкою пропущено шестимісячний строк звернення до суду. До пенсійного фонду вона звернулась 08.07.2016 року та 14.07.2016 року їй скерована відповідь. Пенсію просить перерахувати із 01.01.2016 року. На думку відповідача даний позов підлягає залишенню без розгляду за пропуском строку.

Крім того слід зазначити, що позивачка отримує пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно Закону України «Про прокуратуру» із 15.11.2011 року. На час звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії втратили чинність частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», оскільки 15.07.2015 року набув чинності новий Закон України «Про прокуратуру», прийнятий 14.10.2014 року.

Законом України від 28.12.2014 року № 76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» із 01.01.2015 року внесено зміни до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури буде визначено після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту.

Відповідно до пункту 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, із 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В подальшому підтримала усе викладене у поданому суду запереченні.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в межах визнання неправомірною відмови відповідача та його зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці згідно заявленої нею вимоги із наступних підстав.

Як встановлено судом, 08.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла на час призначення їй пенсії в розмірі 60% від суми середньомісячного (чинного) заробітку її померлого чоловіка та додала довідку прокуратури Львівської області №18/1152 вих-16 від 07.07.2016 про його заробітну плату для обчислення пенсії.

Листом від 14.07.2016 року № 4946/03-27 Самбірським обєднаним управлінням пенсійного фонду України позивачці повідомлено, що її заява від 08.07.2016 р. розглянута та розяснено, що згідно розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213, у разі неприйняття до 01.06.2015 року щодо призначення всіх пенсій у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У звязку з викладеним із 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Виходячи із зазначеного, для перерахунку раніше призначених пенсій за Законом України «Про прокуратуру» особам, оклад яких підвищено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 09.12.2015 року № 1013, підстави відсутні. А тому з врахуванням наведеного, протоколом від 12.07.2016 року № 10 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013. ( а.с. 9).

Із довідки прокуратури Львівської області від 07.07.2016 року №18/1152 вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_2 працював у прокуратурі Львівської області на посаді заступника прокурора Самбірської міжрайонної прокуратури. Також наведено із чого складається його заробітна плата на 01.12.2015 року, які доплати передбачені чинним законодавством. (а.с. 8).

Згідно викладеного позивачкою у позовній заяві також відомо, що її померлий чоловік ОСОБА_2 працював в прокуратурі Львівської області на посаді заступника прокурора Самбірської міжрайонної прокуратури, та після виходу на пенсію йому була призначена та виплачувалася пенсія за вислугу років відповідно до частини І та 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ) в розмірі 90 відсотків від суми його місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

На дату призначення позивачці пенсії (15.11.2011 року) частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що членам сімей прокурора чи слідчого, які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сімї.

Таким чином, питання призначення та виплати позивачці пенсії (в тому числі проведення перерахунку) по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 60 відсотків від середньомісячного і чинного) заробітку регулюється Законом України «Про прокуратуру» і порядок вирішення цих питань є однаковим як для прокурорсько-слідчих працівників, так і для членів їх сімей, які отримують пенсію по втраті годувальника.

В 2011 році законодавчими актами було змінено порядок призначення пенсій працівникам прокуратури.

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-УІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (далі Закону), змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № З668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону (в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії різницю в пенсії за минулий час може бути виплачена йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (пункт 5 Прикінцевих положень) визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до окремих Законів України, у тому числі за Законом України «Про прокуратуру».

Позивачці пенсія була призначена 15.11.2011 року, тобто до набрання чинності вказаним Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668 зміни до ст. 50-1 Закону № 1789 щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, в тому числі і на випадок втрати годувальника, є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668 не зазнали.

Тому, доводи Самбірського ОУПФ України Львівської області про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», є необгрунтованими, оскільки відповідач застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Згідно з статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України розглядаючи питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо та члени їх сімей (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення та членів їх сімей зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення та членів їх сімей.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури та членів їх сімей, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а1) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), які відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обовязковими для всіх судів України.

Таким чином, посилання відповідача на внесені зміни до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та відмова позивачці в перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-УІІ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», є необгрунтованими, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Така правова позиція відповідає актуальній судовій практиці, що підтверджується ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі №705/2949/15-а і http://www.reyestr.court.gov.Ua/Review/51757243) та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі №753/1655/16-а (http://www.revestr.court.gov.ua/Review/56566032).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При вирішенні даної справи суд, у відповідності із ч.1 ст.8 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із врахуванням вищенаведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи відповідача, наведені у запереченні на адміністративний позов, спростовуються встановленими у суді обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, а тому позов в цілому слід визнати обґрунтованим та задовольнити в частині щодо визнання неправомірною відмови Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області в перерахунку позивачці розміру пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у звязку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/1152 вих-16 від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок по виплаті вказаної пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2

Вимоги позивачки в частині негайного виконання постанови про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію позивачці по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат задоволенню не підлягають, у відповідності до вимог ст. 256 КАС України.

Щодо стягнення із відповідача в користь позивачки понесених нею судових витрат, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до змін внесених Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ до Закону України «Про судовий збір», Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст. ст. 2, 6 - 14, 17, 18, 19, 158, 159-162, 163 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області в перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у звязку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/1152 вих-16 від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячного заробітку без обмеження граничного розміру пенсії.

Зобовязати Самбірське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 у звязку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської області № 18/1152 вих-16 від 07.07.2016 року про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 60 % від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя