Справа № 2а-5299/10/2570
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-5299/10/2570

Справа № 2а-5299/10/2570

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.,

при секретарі Кондратенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом прокурора Козелецького району в інтересах Державної податкової інспекції у Козелецькому районі Чернігівської області до Державного підприємства "Чернігівторф" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Представником Державної податкової інспекції у Козелецькому районі Чернігівської області до суду надана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої внаслідок помилкового зазначення суми податкового зобов’язання за січень 2010 року, загальна сума заборгованості з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, плати за землю, штрафних санкцій та пені становить 169239,25 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 51 КАС України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Представник прокуратури в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Оскільки, відповідача було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується зворотнім повідомленням з відміткою про вручення, суд дійшов висновку про можливість подальшого розгляду адміністративної справи за його відсутності.

Судове засідання здійснювалось в порядку передбаченому ст. 41 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП "Чернігівторф" (ідентифікаційний код 02968220) зареєстровано рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради 21.06.1994 року № 136-р та взято на податковий облік до ДПІ у Козелецькому районі 19.07.1997 року за № 7564, що підтверджується довідкою податкової інспекції про взяття на облік платника податків від 21.08.2004 року № 2/240/10/28-117 (а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору оренди землі від 15.02.2007 року ДП "Чернігівторф" використовує на правах оренди земельну ділянку розміром 100 га на території Максимівської сільської ради для розробки торфу.

Відповідно до ст. 4, п. 2.3. ст. 9 Закону України від 25.06.1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування» (далі - Закон № 1251-XII) суб’єкти підприємницької діяльності зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів), сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни. Згідно ст. 11 Закону № 1251-XII, відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів та додержання законів про оподаткування несуть платники податків відповідно до законів України.

Стаття 14 Закону України від 03.07.1992 року № 2535-XII «Про плату за землю» (далі – Закон № 2535-XII) передбачає, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. Відповідно до статті 17 Закону 2535-XII податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно поданих до ДПІ у Козелецькому районі декларацій з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за період з грудня 2008 року по серпень 2010 року, відповідачем задекларовано нарахування плати за землю в розмірі 117945,75 грн.

Згідно п.п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі – Закон № 2181-III) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-III встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181-III для подання податкової декларації.

Відповідно до п.п 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону № 2181-III у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, — у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, — у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, — у розмірі п’ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно п.п 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-III податкове повідомлення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на юридичну адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією та отримані останнім, що підтверджується копіями зворотніх повідомлень, наявних в матеріалах справи.

У відповідності до п.п.10.2.1 п.10.2 ст. 10 Закону України від 23.05.2005 року № 2711-IV «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» підприємства паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру та мають у складі заборгованості основний податковий борг (без пені та штрафних санкцій), що залишився непогашеним після застосування механізму взаєморозрахунків, передбаченого цим Законом, мають право на реструктуризацію основного податкового боргу шляхом розстрочення терміном на десять років з дати укладення відповідних договорів про реструктуризацію (розстрочення) заборгованості - основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій), з відстрочкою погашення на перші два роки дії таких договорів та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частками.

Судом встановлено, що 24.05.2006 року ДПІ у Козелецькому районі та ДП "Чернігівторф" укладено договір про реструктуризацію податкового боргу по платі за землю, за умовами якого ДПІ у Козелецькому районі надало відповідачу розстрочення сплати основного податкового боргу на суму 103784 грн. терміном на десять років з дати укладання цього договору з відстрочкою погашення на перші два роки дії договору та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частинами, терміном з 24.05.2006 року по 24.05.2016 року, що підтверджується копією договору про реструктуризацію податкового боргу від 24.05.2006 року № 3 та рішенням про реструктуризацію податкового боргу від 24.05.2006 року № 2, наявних в матеріалах справи (а.с.21-23).

Таким чином, загальна сума заборгованості ДП "Чернігівторф" по платі за землю та по орендній платі землю за період з грудня 2008 року по серпень 2010 року, штрафним санкціям, пені та реструктуризованому боргу становить 169239,25 грн.

Відповідно п. п. 6.2.1. п. 6.1. ст. 6 Закону № 2181-III у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

На виконання вимог чинного законодавства, ДПІ у Козелецькому районі на адресу відповідача направлена перша податкова вимога від 06.03.2007року № 1/70, яка отримана відповідачем 14.03.2007 року та друга податкова вимога від 13.04.2007 року № 2/110, яка отримана представником відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги відповідачем в межах подальшої процедури апеляційного оскарження чи в судовому порядку не оскаржені, але борг не сплачено.

У відповідності до п.1.3 ст.1 Закону № 2181-III, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк.

Згідно п.п 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Закону № 2181-III у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Начальником ДПІ у м. Чернігові прийнято рішення від 21.05.2007 року № 16 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону № 2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Козелецького району в інтересах Державної податкової інспекції у Козелецькому районі Чернігівської області до Державного підприємства "Чернігівторф" підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими, а заборгованість зі сплати податкового боргу, стягненню за рахунок активів відповідача.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов прокурора Козелецького району в інтересах Державної податкової інспекції у Козелецькому районі Чернігівської області до Державного підприємства "Чернігівторф" - задовольнити повністю.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст. 185-186 КАС України.

< Поле для вводу тексту >

Суддя Падій В.В.