Справа № 523/14909/15-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/14909/15-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Комунальної установи "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" - Дяговець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року (про відмову в прийнятті додаткової постанови) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Комунальної установи "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання дій протиправними, зобов'язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Комунальної установи (далі КУ) "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" про:

· визнання дій та бездіяльності КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" щодо не проведення службового розслідування та неправомірної заміни статусу інвалідності ОСОБА_2 зі статусу інваліда з дитинства 2 групи - на статус інваліда загального захворювання 2 групи протиправними;

· зобов'язання КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" виконати належним чином виправлення в документах суворої звітності МОЗ України в інвалідній справі ОСОБА_2 з неправомірного запису інваліда загального захворювання 2 групи на законний запис - інваліда з дитинства 2 групи, застосувавши вимоги ч.2 ст. 11 КАС України для повного захисту прав і свобод позивача в негайному виконанні;

· прийняття окремої ухвали про зобов'язання КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" провести службове розслідування щодо виявлення держслужбовців, винних в підробці статусу інвалідності ОСОБА_2, втраті чи знищенні документів суворої звітності МОЗ України та притягнення їх до відповідальності згідно законодавства.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідачем протиправно зроблено запис у документах суворої звітності "інвалід загального захворювання 2 групи" замість законного запису - "інвалід з дитинства 2 групи" та 25 лютого 2015 року на підставі вказаних документів рішенням №107 УПФ України в Суворовському районі м. Одеси зупинено позивачу виплату пенсії по інвалідності з дитинства, також, за заявою вказаного органу порушено кримінальне провадження проти інваліда ОСОБА_2 у зв'язку з наданням нібито підроблених документів, хоча згідно висновку судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи №523/6003/15-а встановлено відповідність наданих до дослідження бланкам та печатці, якою зроблено відтиск на бланку, наданим для порівняльного дослідження зразків. На неодноразову вимогу позивача, відповідачем так і не проведено службового розслідування та не визнано винними осіб, які протиправно змінили статус інваліда та внаслідок таких протиправних дій відповідача, позивач не скористався впродовж вказаного періоду правами людини з інвалідністю та недоотримав пенсійних виплат, у зв'язку чим позивач просить суд задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки проводити службове розслідування у 2015 році немає сенсу з підстав того, що інвалідність позивачу була встановлена головою Обласної МСЕК №2 ОСОБА_5 помилково, яка з 2004 року звільнена з посади, а щодо внесення виправлень, то чинним законодавством взагалі не передбачено внесення будь-яких виправлень або змін до довідок про встановлення інвалідності, які втратили законну силу, а довідка МСЕК №2 від 18 лютого 2004 року серії 2-18 ОБ№092700 позивачу взагалі не видавалась, що ставить під сумнів законність її отримання позивачем та надала в підтвердження зазначеного Книгу обліку довідок МСЕК (Журнал довідок) та Журнал обліку медико-соціальних експертних справ, що надходять в обласну МСЕК.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" щодо неправомірної зміни статусу інвалідності ОСОБА_2 з "інваліда з дитинства ІІ групи" на "інваліда ІІ групи загального захворювання".

Визнано протиправною бездіяльність КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" щодо не проведення службового розслідування за скаргою від 18 травня 2015 року.

Зобов'язано КУ "Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи" внести виправлення в актах огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року, які містяться в медичній справі інваліда ОСОБА_2 та у медичних документах, виданих на підставі актів огляду МСЕК від 11 лютого 1998 року, від 17 лютого 2000 року, від 27 лютого 2002 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

01 листопада 2016 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано заяву про прийняття додаткового судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року відмовлено у задоволені заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що акт огляду МСЕК від 18 лютого 2004 року у даній медичній справі відсутній, що унеможливлює внесення будь-яких виправлень до нього та до виданої на підставі нього довідки від 18 лютого 2004 року, у зв'язку чим у суду відсутні підстави для прийняття додаткового рішення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 160, 165, 168 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що суд мотивує відмову тим, що Акту огляду МСЕК в медичній справі за 2005 рік, але не зазначив на підставі яких норм Закону відмовляє і дє зазначено, що якщо нема одного документу, то в інших документах сурової звітності МОЗ України, які є в наявності в медичний та в пенсійних справах, а також тих, які надаються особисто на руки інваліду, забороняється виправляти незаконні записи.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно ст. 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, винесення додаткової постанови можливо, якщо судом не вирішено питання з приводу якої досліджувалися докази.

Судом першої інстанції досліджувались матеріали медичної справи ОСОБА_2 та було встановлено, що акт огляду МСЕК від 18 лютого 2004 року у даній медичній справі відсутній, а тому внесення будь-яких виправлень в документі які відсутні - є неможливим.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Отже, суд першої інстанції розглянув всі позовні вимоги та дійшов висновку про те, що частину позовних вимог необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про прийняття додаткового рішення відповідно до п.1 ч.1 ст. 168 КАС України від 01 листопада 2016 року, обґрунтована тим, що суд за наслідками розгляду не прийняв рішень щодо внесення виправлення в витяг з акту огляду МСЕК за 2004 рік включно, не містить підстав для ухвалення додаткового судового рішення, передбачених ч.1 ст. 168 КАС України.

Таким чином, апеляційна скарга на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року (про відмову в прийнятті додаткової постанови) є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції розглянуті всі позовні вимоги.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року (про відмову в прийнятті додаткової постанови) - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 січня 2017 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.