Справа № 752/9570/16-а
Суддя: Ладиченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9570/16-а
Провадження №: 2-а/752/25/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Ладиченко С.В.

за участю секретаря - Тасенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відділу по координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві про зобов'язання виплатити суми пенсійного забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання виплатити суми пенсійного забезпечення.

До участі у справі у якості другого відповідача був залучений відділ по координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві.

Позивач просить суд зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виплатити ОСОБА_1 суму пенсійного забезпечення за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року у розмірі 18328 грн. 45 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим 19.12.2014 року відповідачем Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві(яке є правонаступником управління пенсійного фонду у Голосіївському районі м. Києва) їй було призначено пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З 01.04.2015 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві їй було відмовлене у виплаті призначеної пенсії.

Вважаючи відмову у виплаті призначеної пенсії неправомірною, вона звернулася до відповідача з приводу вирішення поновлення пенсії у позасудовому порядку.

Листом № 278/03/Д-179 від 17.05.2016 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у виплаті призначеної пенсії за період з 01.04.2015 по 31.12.2015. посилаючись на п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015.

Не погодившись з таким рішенням Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з питання зупинення виплати пенсії, 10.06.2016 вона знову звернулася до нього з вимогою про поновлення пенсійного забезпечення та надання довідки про невиплачену пенсію за період з 01.06.2015 по 31.12.2015.

Листом № 442/03/Д-179/1 від 15.06.2016 їй знову відмовлено у поновленні виплати пенсійного забезпечення.

Позивач вважає, що відмова у виплаті пенсії є неправомірною, оскільки зі змісту п. 5 розділу Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2016 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Станом на 01.06.2015 Верховною Радою України не було прийнято закону, яким би було встановлено порядок призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних. Отже, норми Закону України ''Про службу в органах місцевого самоврядування" в частині зупинення виплати пенсій особам, на яких поширюється дія цього закону, втратили чинність з 01.06.2015 року та лише пунктом 17 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року було визначено новий строк невиплати спеціальної пенсії, на яку вона має право, з 01.01.2016 по 31.12.2016 року. Позивач вказує, що відмова у виплаті призначеної їй пенсії за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 року є необгрунтованою, порушує її права та інтереси, які охороняються законом.

З 01.04.2016 щомісячний розмір її пенсії становив 2618,35 грн., тобто за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року сума неправомірно невиплаченої пенсії становить 18328,45 грн.(2618,35 грн. х 7 міс. = 18328,45 грн.).

Нею двічі застосовувалися заходи досудового порядку вирішення спору, але лише після отримання листа відповідача № 442/03/Д-179/1 від 15.06.2016 мені чітко стало зрозуміло про неможливість вирішення спору у добровільному порядку. Дана обставина є обгрунтованою підставою застосування строків звернення до адміністративного суду відповідно до п. 4 ст. 99 КАС України, саме тому процесуальний строк мною не є пропущеним. Окрім того, відповідно до прецедентного права Європейського Суду, право на доступ є одним з аспектів права на суд, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою ( рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Белле проти Франції, Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, та просить його задовольнити.

Представник Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судовому засіданні позов не визнав, вважає позов безпідставним, та не вважає юридичну особу яку вона представляє належним відповідачем за заявленими позовними вимогами.

Представник залученого до участі у справі співвідповідача відділу по координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві в судове засідання не з'явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши представника позивача, представника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.12.2014 року відповідачем Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві(яке є правонаступником управління пенсійного фонду у Голосіївському районі м. Києва) позивачу було призначено пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З 01.04.2015 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві їй було відмовлене у виплаті призначеної пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а саме абз. 2 ч. 1 ст. 47, відповідно до якого - тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього поновлюється.

Однак, як видно зі змісту п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Станом на 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону, яким би було встановлено порядок призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

Отже, норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в частині зупинення виплати пенсій особам, на яких поширюється дія цього закону, втратили чинність з 01.06.2015 року, та лише пунктом 17 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року було визначено новий строк невиплати спеціальної пенсії, на яку вона має право, з 01.01.2016 по 31.12.2016 року.

Суд вважає, що відмова позивачу у виплаті призначеної їй пенсії за період з 01.06.2015 по 31.12.2016 року є необгрунтованою, порушує її права.

З 01.04.2016 щомісячний розмір пенсії позивача становив 2618,35 грн. Суд погоджується з доводами позивача, що виходячи з цього за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року сума невиплаченої позивачу пенсії становить 18328,45 грн.(2618,35 грн. х 7 міс. = 18328,45 грн.).

Відповідно до правил ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Доводи представника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судовому засіданні про те, що юридична особа яку вона представляє є неналежним відповідачем по справі суд сприймає критично, бо Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (яке є правонаступником управління пенсійного фонду у Голосіївському районі м. Києва) позивачу було призначено пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ним же була припинена виплата пенсії та на думку суду саме цей орган мав би поновити виплату пенсії позивачу у період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, але не зробив цього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 18, 19, 104, 105, 106, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виплатити ОСОБА_1 суму пенсійного забезпечення за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року у розмірі 18328 грн. 45 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отриманні копії постанови.

Суддя: С.В. Ладиченко