Справа № 810/2313/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року 810/2313/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменка Вадима Вікторовича, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича, Реєстраційної служби Ірпінського міськрайонного управління юстиції Київської області, Виконавчого комітету Ірпінської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Головне територіальне управління юстиції в Київській області, ОСОБА_5

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменка Вадима Вікторовича (далі - відповідач 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича (далі - відповідач 2), Реєстраційної служби Ірпінського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі - відповідач 3), Виконавчого комітету Ірпінської міської ради (далі - відповідач 4), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 або третя особа 1), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - ДАБІ України або третя особа 2), Головне територіальне управління юстиції в Київській області (далі - третя особа 3), ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 або третя особа 4), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменко Вадима Вікторовича від 16.12.2015 індексний номер 27154226 про реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича щодо внесення запису про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та зобов'язати Реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції Київської області скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент реєстрації за третьою особою-1 право власності на об'єкт, необхідних та обов'язкових документів відповідачу-3 надано не було, що унеможливлює проведення ним такої реєстрації на законних підставах.

У свою чергу незаконне рішення відповідача-1 стало підставою для незаконної реєстрації відповідачем-2 за третьою особою-1 право власності на об'єкт.

Позивач наголошує, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.13.2015 по справі №367/444/14-ц встановлено, що третя особа-1 та позивач є співвласниками первісної будівлі за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул.. Маяковського, 34Б із частками ? та ? відповідно. Починаючи з 2009 року третя особа-1 здійснила самочинне будівництво - добудову і надбудову до своєї частини будинку, яка не відповідає будівельним і технічним нормам, без відповідного дозволу третьої особи-2 та розроблення проекту, чим порушила права позивача як власника ? частини цього ж будинку.

Позивач зазначає, що ніякий дозвіл третій особі-1 на проведення нею реконструкцій будинку, що є у спільній власності, позивачем не надавався, що включає можливість його подальшого подання відповідачу-1 для прийняття рішення.

Окрім того наголошує, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва триває спір у справі №826/18883/14 за позовом третьої особи-2 до третьої особи-1 про зобов'язання знести самочинне будівництво з огляду на той факт, що таке будівництво супроводжувалось відсутністю дозвільних документів на проведення будівельних робіт, численними порушеннями будівельних, санітарних та протипожежних норм, про що свідчать винесені припис від 02.12.2009 №92, постанова від 03.12.2009 №3002, акт від 06.09.2002, припис від 06.09.2012 №837 та експертні висновки.

Зазначає, що зазначена обставина унеможливлює прийняття органами державного архітектурно-будівельного контролю об'єкта в експлуатацію та видачу необхідного для проведення реєстрації права власності за третьої особою-1 документу.

Представник третьої особи-1 через службу діловодства суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що належних та допустимих доказів того, що зареєстроване за третьою собою ОСОБА_7 право власності на житловий будинок порушує законні права та інтереси позивача, зокрема чинить перешкоди у можливості реєстрації позивача як власника земельної ділянки в органах Державного земельного кадастру та реєстрації позивачем своєї частини будинку, позивачем до суду не надано.

Зазначає, що доводи позивача про перебування первинної будівлі у спільній частковій власності позивача та третьої особи, а також про необхідність отримання письмової згоди позивача на проведення реконструкції є також помилковим. Адже право спільної часткової власності припинено після реального розподілу будинку ще у 1998 році за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.04.1998 (ч. 2 ст. 367 ЦК України), що також підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2014 у справі №367/444/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користування майном шляхом знесення добудови з надбудовою.

Представник третьої особи-2 через службу діловодства надав письмові пояснення, в яких зазначив, що реконструкцію спірного об'єкта будівництво розпочато гр. ОСОБА_7 без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, що підтверджується перевірками органу Держархбудконтролю.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях третя особа-3 зазначила, що позивачем не наведено обґрунтованого порушення його прав та законних інтересів оскаржуваним рішенням та не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/2313/16 та призначено справу до судового розгляду.

16 січня 2017 року від представника позивача через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 квітня 2002 року належить ? частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 102-103). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 21.07.2011 ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 0,0264 га для обслуговування будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 104).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2000 року належить ? частина вказаного будинку. Згідно державного акту на право власності ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0296 га для обслуговування будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майно щодо об'єкта нерухомого майна №51886133 від 21.01.2016, державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київської області Охріменко Вадимом Вікторовичем прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27154226 від 16.12.2015.

Дане рішення стало підставою для реєстрації державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максютою Дмитром Вікторовичем за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості загальною площею 98,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 18.12.2015 та внесення запису про право власності №12622258 (том 1, а.с. 16-17).

Судом досліджено надані ДП «Національні інформаційні системи» скан-копії наявних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно супровідних документів до заяви про державну реєстрацію права власності №14722612, на підставі яких державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27154226 від 16.12.2015 та зареєстровано право власності №12622258, а саме: копію заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_7, копію паспорта громадянина України та ІНН ОСОБА_7, копію технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 серії АЕ №001069 виготовлений станом на 29.09.2016, видавник: ТОВ «ЮНІ ПАК»; копію висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна ТОВ «Юні Пак» від 29.09.2015 та копію свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_3 від 12.04.2002.

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №84/5 від 12.04.2016 «Про присвоєння нового адресного номеру частині житлового будинку гр. ОСОБА_7 в АДРЕСА_1» вирішено виділити в окремий об'єкт власності гр. ОСОБА_7 ? частини житлового будинку, розташованого на приватній земельній ділянці площею 0,0264 га в АДРЕСА_1 з присвоєнням нового адресного номеру АДРЕСА_1) (том 1, а.с. 86).

На підтвердження відсутності факту наявності необхідних документів для проведення державної реєстрації ОСОБА_7 вищезазначеного об'єкту позивач надав: лист Департаменту державної архітектурної інспекції у Київської області №10/10-13/1407/02 від 14.07.2016, що надійшов у відповідь на запит представника позивача №187 від 07.07.2016 (том 1, а.с. 33-34), який зазначає, що в реєстрі відсутня інформація щодо реєстрації документів декларативного характеру на об'єкт будівництва, що розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Маяковського, буд. 34Б та 34Б/1 (том 1, а.с. 42-43); лист Відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради №615 від 17.11.2016, який зазначає, що у відділі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки в АДРЕСА_1 не зареєстровано, а будівельний паспорт за №251 у 2015 році видавався на об'єкт будівництва за іншою адресою (том 1, а.с.213).

Окрім того, матеріали справи містять наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області №54 від 17.11.2016, яким скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 24.03.2016 №КС 25 на об'єкт «Реконструкція частини житлового будинку АДРЕСА_1» за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_4) (том 1, а.с. 214-215); наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області №55 від 17.11.2016, яким скасовано реєстрацію декларації від 22.04.2016 №КС 52 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого було здійснено на підставі будівельного паспорта на об'єкт Реконструкція частини житлового будинку АДРЕСА_1» за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_4) (том 1, а.с. 216-217) .

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV).

Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); - відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; - відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; - наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно ч. 4 ст. ст. 9 Закону № 1952-IV Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Приписами частини другої статті 15 Закону № 1952-IV визначено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч.4 ст. 15 Закону 1952-IV).

Як встановлено відповідно до ч. 1 та 2 ст. 19 Закону 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.. Державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №868 від 17.10.2013 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, дія до 01.01.2016; далі - Порядок №868), у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, який до проведення реконструкції перебував у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на проведення його реконструкції. Якщо у зв'язку з проведенням реконструкції об'єкта нерухомого майна змінився розмір часток у праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 звернулася до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 яка була зареєстрована в базі даних заяв за № 14722612 про що свідчать надані ДП «Національні інформаційні системи» скан-копії документів наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом із заявою ОСОБА_7 подано ряд документів, серед яких: - паспорт громадянина України та ІНН; технічний паспорт на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 серії АЕ №001069 виготовлений станом на 29.09.2016, видавник: ТОВ «ЮНІ ПАК»; висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна ТОВ «Юні Пак» від 29.09.2015 та свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_3 від 12.04.2002.

За результатом розгляду вказаних документів, 16.12.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київської області Охріменко Вадимом Вікторовичем прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27154226.

Дане рішення стало підставою для реєстрації державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максютою Дмитром Вікторовичем за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості загальною площею 98,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 18.12.2015 та внесення запису про право власності №12622258.

Водначас суд зазначає, що ОСОБА_7 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна у відповідності до вимог Порядку №868 не надано наступні документи: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса); письмову згода всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на проведення реконструкції житлового будинку. Окрім того даним Порядком встановлено, що якщо у зв'язку з проведенням реконструкції об'єкта нерухомого майна змінився розмір часток у праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Проте, державним реєстратором не перевірено відповідність поданих до державної реєстрації документів вимогам законодавства, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону № 1952.

Відповідно до п.28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до частини першої статті 24 наведеного Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах у державного реєстратора існували наявні підстави для відмови ОСОБА_7Б у державній реєстрації прав та їх обтяжень на вищезазначене майно.

Вказане свідчить про те, що спірне рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменко Вадима Вікторовича від 16.12.2015 індексний номер 27154226 про реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича щодо внесення запису про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не ґрунтуються на нормах права та порушує охоронювані права позивача, прийняті з порушенням вимог ст. 19 Конституції України, а тому є протиправними та підлягає скасуванню.

Вимога позивача про визнання незаконним запис про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є похідною від попередніх, а тому також підлягає задоволеню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання Реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції Київської області скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №834-VIII від 26.11.2015, що набув чинності з 01.01.2016, до Закону №1952-IV внесено зміни шляхом викладення його в новій редакції.

Так, ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону України №834-VIII врегульовано питання внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, є передчасними.

Наведеними законодавчими нормами прямо передбачені дії посадових осіб реєстраційної служби у випадку скасування судом певних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Окрім того, суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Також суд вважає за доцільне зазначити проте, що судом дослідженні надані сторонами судові рішення, а саме: Ухвала Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 у справі №К/800/39009/15 (том 1, а.с. 10-15), Ухвала Вищого адміністративного суду Київської області у справі №367/444/14-ц (том 1, а.с. 19-29), Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04.12.2014 у справі №367/444-ц (том 1, а.с. 116-127) Ухвалу Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 у справі №6-47065св13, разом з тим дані рішення не надавались державному реєстратору для реєстрації прав та їх обтяжень вищезазначеного об'єкту та жодним чином не впливають на прийняте рішення посадовою особою реєстраційного органу, а відповідно не мають відношення до предмету даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також при вирішенні даного спору суд також керується положеннями частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменко Вадима Вікторовича від 16.12.2015 індексний номер 27154226 про реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Визнати незаконними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича щодо внесення запису про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова