Справа № 754/14277/16-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора 3 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Славінського В.В. про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора 3 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Славінського В.В., у якому просив скасувати постанову від 22.10.2016 серії АР № 288243 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, у Шевченківському районі міста Києва, а тому відповідно до ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України справу належить передати на розгляд до суду за місцем реєстрації позивача, як таку, провадження у якій відкрито з порушенням правил територіальної підсудності.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обґрунтовуючи вимоги своєї скарги апелянт зазначив, що фактично він проживає за адресою: АДРЕСА_3, що у Деснянському районі міста Києва, підтвердженням чого є договір суборенди від 22.04.2016 №185-16/1, згідно із яким позивач тимчасово володіє житловим приміщенням за цією адресою, а тому підстав для передачі справи до іншого суду наразі немає. На думку скаржника, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування судового рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали місцевого суду, виходячи із такого.

Предметом спору у даній адміністративній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

За правилами п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Отже даний спір може бути розглянуто зокрема адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» :

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Як місце проживання так і місце перебування підлягають реєстрації за процедурою, визначеною Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, та Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, який затверджено Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2109/22421.

Згідно з частинами 1 та 10 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Судом першої інстанції правильно установлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, у Шевченківському районі міста Києва.

Колегією суддів установлено, що місцезнаходженням відповідача є вул. Народного ополчення, 9, м. Київ, 03680, що у Солом'янському районі міста Києва.

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 19 КАС України, а також ту обставину, що місце проживання позивача зареєстроване у Шевченківському районі міста Києва, місцезнаходження відповідача - у Солом'янському районі міста Києва, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дана справа територіально не підсудна Деснянському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі з'ясувалося, що справа територіально підсудна іншому суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Деснянського районного суду від 18 листопада 2016 року відкрито провадження у цій справі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про наявність правових підстав для передачі даної адміністративної справи на розгляд Шевченківському районному суду міста Києва.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що зазначену справу має бути розглянуто Деснянським районним судом міста Києва за місцем перебування позивача, яким наразі є: АДРЕСА_1 (Деснянський район міста Києва), оскільки доказів реєстрації місця перебування за цією адресою у встановленому законом порядку позивач не надав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, водночас, позивачем не доведено підстав для його скасування, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора 3 роти батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Славінського В.В. про скасування постанови - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 27.01.2017

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.