Справа № 638/17232/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 р.Справа № 638/17232/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року по справі за адміністративним позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, -

В с т а н о в и л а:

31.10.2016 року позивач Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - позивач, Харківський прикордонний загін) звернувся до суду з позовом, яким просить затримати громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 (далі по тексту відповідач), з приміщенням до тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців.

Позивач зазначає, що 29.10.2016 року відповідач затриманий за незаконне, тобто в порушення вимог ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон», перетинання державного кордону України. Відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП відповідача було затримано на термін до 3-х діб та поміщено до спеціального приміщення прикордонної служби «Козача Лопань». Подалі на підставі рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 року адміністративний позов Харківського прикордонного загону задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням фактично в частині, якою судом задоволені позовні вимоги Харківського прикордонного загону, в апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 року та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені адміністративного позову.

Скаржник зазначає, що у порушення абз. 2 п. 2 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та п. 8 розд. IV Інструкції про порядок тримання затриманих осіб в органах (підрозділах) охорони державного кордону, посадові особи не передали громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 разом із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до відповідного територіального органу ДМС (Головного управління Державної міграційної служби України).

Скаржник вказує на те, що на час винесення оскаржуваного рішення у суду першої інстанції не було підстав вважати, що позивач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, оскільки станом на 31.10.2016 року до адміністративної відповідальності відповідач не притягувався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника, відповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За приписами ч. 2 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Не можуть застосовуватися взяття на поруки та застава до іноземців та осіб без громадянства, до яких раніше застосовувалися такі заходи, а також стосовно яких є достатні дані про їх причетність до готування та/або вчинення терористичної діяльності.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Статтею 1 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» поняття нелегальний мігрант розкрито наступним чином, - нелегальний мігрант, це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулись із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які незаконно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частинами 2 та 4 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3671-VI «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», в редакції закону, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

У разі якщо така особа під час незаконного перетинання державного кордону України звернулася із зазначеною заявою до посадової особи Державної прикордонної служби України, вона зобов'язана надати цій посадовій особі пояснення про причини незаконного перетинання державного кордону України. У разі відсутності у такої особи документів, що посвідчують її особу, або якщо такі документи є фальшивими, вона повинна повідомити в поясненні про цю обставину, а також викласти причини зазначених обставин. Під час надання пояснень особою, яка не володіє українською або російською мовами, орган Державної прикордонної служби України повинен забезпечити перекладача з мови, якою така особа може спілкуватися. Після надання пояснень особа, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, повинна бути протягом 24 годин передана посадовими особами Державної прикордонної служби України представнику центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту (ч. 2 ст. 5)

Особа, зазначена в частині другій цієї статті, не несе відповідальності за незаконне перетинання державного кордону України, якщо вона без зволікань звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Така особа не несе відповідальності за порушення правил перебування в Україні, якщо вона перебуває на території України протягом часу, необхідного для подання заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (ч. 4 ст. 5).

Судом установлено, що 29.10.2016 року відповідач затриманий за незаконне, тобто в порушення вимог ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон», перетинання державного кордону України, про що складений протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП відповідача було затримано на термін до 3-х діб та поміщено до спеціального приміщення прикордонної служби «Козача Лопань».

31.10.2016 року громадянин Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 звернувся до компетентного органу із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2016 року громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У відповідності до п. 1 розділу 1 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВД України 29.02.2016 року № 141, зареєстрованого в МЮ України 19.05.2016 року № 748/28878, рішенням позивача від 02.11.2016 року громадянин Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (а.с. 91).

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2016 року постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2016 року змінено. Громадянина Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 згідно з положеннями ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 3.400 грн, провадження у справі закрито.

При цьому судовим рішенням встановлено, що громадянин Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 незаконно перетинав кордон 29.10.2016 року о 03 годині 40 хвилин, але звернувся з відповідною заявою (заявою про надання йому в Україні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту) лише 31.10.2016 року, тобто вже через декілька діб після факту незаконного перетинання кордону України, в той час як норма ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» вимагає особу звернутися з відповідною заявою без зволікань.

Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості адміністративного позову Харківського прикордонного загону (в тій частині, якою позов задоволений), оскільки до часу подання відповідачем заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а також до прийняття рішення за цією заявою, громадянин Сирійської Арабської республіки ОСОБА_4 вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури. Доводи апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів зазначає, що станом на 31.10.2016 року, тобто на час прийняття оскаржуваного судового рішення, у суду були відсутні підстави вважати, що позивач свідомо порушить приписи ч. 2 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.10.2016 року в частині, якою судовим рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог Харківському прикордонному загону, оскільки дані вимоги апеляційної скарги є невмотивованими. Апеляційним розглядом справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 200).

Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань (ч. 2 ст. 200).

Підстави, передбачені ст. 94 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 94, 122-1, 183-7, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Донець Л.О.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 30 січня 2017 року.