Справа № 819/1722/16
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1722/16

25 січня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Ходачкевич Н.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Чортківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позов Чортківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Чортківська ОДПІ, Позивач) мотивує тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, Відповідач) зареєстрована суб'єктом господарювання, перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Як платник податків відповідно до ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, пункту 36.1 статті 36, 38 Податкового Кодексу України зобов'язана сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством. Проте за Відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 797,03 грн.

Так як Відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі не поступало.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа 30.07.2002 року та перебуває на податковому обліку у Гусятинському відділенні Чортківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків і відповідно являється платником податків і зборів передбачених Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п.14.1. ст. 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пунктів 291.3, 291.4 глави 1 розділу ХІV ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Відповідно до виду своєї діяльності відповідач належить до першої групи платників єдиного податку.

Згідно з пунктами 293.1, 293.2 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, в тому числі для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця (пункт 295.1 статті 295 ПК України).

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси (пункти 295.2, 295.4 статті 295 ПК України).

Судом встановлено, що податковий борг відповідача по єдиному податку виник внаслідок несплати авансових внесків у строки, встановлені пунктом 295.1 статті 295 ПК України.

24.01.2012 року Відповідачем була подана до податкового органу заява про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 року, згідно з якою підприємцем обрана ставка єдиного податку 10 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та визначена перша група платника єдиного податку (а. с. 11).

Проте Відповідач несвоєчасно сплачував єдиний податок, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.12.2016 року становить 797,03 грн. Як вбачається із розрахунку податкового боргу, така заборгованість виникла по платежах за період з березня по вересень 2015 року (а. с. 14).

З метою погашення податкового боргу 16.07.2015 року Гусятинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області виставлено податкову вимогу від 16.07.2015 року № 290-25 (а. с. 24). Проте, вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем.

Податковий борг ФОП ОСОБА_1 підтверджується випискою з інтегрованої картки платника податків по єдиному податку (а. с. 15-16).

Зазначене рішення не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов'язання визначені в них, вважається узгодженими.

Відповідно пп. 19-1.1.22., пп. 19-1.1.34. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/а5 податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншим законами України (пп.20.1.19. п.20.1. ст.20 ПК України).

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Так, у зв'язку з наявністю податкового боргу по штрафних (фінансових) санкціях (який не переривався), податковим органом відповідно до вимог статті 59 ПК України виставлено боржнику податкову вимогу від 16.07.2015 року № 290-25, яку ФОП ОСОБА_1 отримала особисто 16.07.2015 року, про що свідчить її підпис (а. с. 12).

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Так як Відповідачем не сплачена сума податкового боргу по єдиному податку в сумі 2923,78 грн., суд вважає за необхідне стягнути його в примусовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що станом на час розгляду і вирішення справи ФОП ОСОБА_1 не сплачено заборгованості з єдиного податку в сумі 797,03 гривень, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг по єдиному податку в сумі 797,03 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.