Справа № 820/4919/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 р. Справа № 820/4919/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В. ,

позивача - ОСОБА_1, першого відповідача - Биковченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016р. по справі № 820/4919/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області , Атестаційної комісії № 16 Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішеннь і наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Харківській області (далі по тексту - ГУНП в Харківській області, перший відповідач), Атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - Атестаційна комісія, другий відповідач), в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління національної поліції в Харківській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, що складений на виконання підпункту 2 пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18 лютого 2016 року №102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області";

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо проведення атестації ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення її зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП№ 15.00025314.0049362 від 19.08.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01 вересня 2016 року №305 о/с "По особовому складу", підписаний т.в.о. начальника, полковником поліції І.В. Назаренко, в частині звільнення ОСОБА_1 /М-146830/, слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, з 01 вересня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 01 вересня 2016 року;

- допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до моменту поновлення на попередній посаді.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 р. № 820/4919/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Атестаційної комісії № 16 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про визнання протиправними та скасування рішень і наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління національної поліції в Харківській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, що складений на виконання підпункту 2 пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18 лютого 2016 року №102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області".

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо проведення атестації ОСОБА_1.

Визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення її зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП№ 15.00025314.0049362 від 19.08.2016 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01 вересня 2016 року №305 о/с "По особовому складу", підписаний т.в.о. начальника, полковником поліції І.В. Назаренко, в частині звільнення ОСОБА_1 /М-146830/, слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, з 01 вересня 2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області з 01 вересня 2016 року.

Допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області.

Стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до моменту поновлення на попередній посаді.

Перший відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 р. № 820/4919/16 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що діюче законодавство не містить жодних заборон на проведення атестації поліцейських за власним бажанням, отже, ГУНП в Харківській області з урахуванням вимог Закону України «Про Національну поліцію», бажання позивачки на проходження атестації, не мало права відмовити ОСОБА_1 у проходженні атестації. Крім того, відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться, зокрема, з метою визначення відповідності посадам, а також перспективи їхньої службової кар'єри, а не лише звільнення зі служби. Вважає хибним висновок суду першої інстанції про те, що позивачка не підлягала атестації, оскільки п.9 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень України «Про Національну поліцію» не передбачено застосування процедури атестування щодо кандидатів на посаду поліцейського. Зазначив, що хоча позивачка була прийнята на службу в поліцію безстроково, однак, перебувала у тимчасовому штаті та проходила службу, її атестування проводилось на підставі ст.57 Закону України «Про Національну поліцію». Призначення на посаду поліцейського не виключає можливості в подальшому проведення атестування для визначення відповідності займаній посаді або можливості призначення на вищу посаду, оскільки згодом деякі працівники можуть як підвищувати свій освітній та кваліфікаційний рівень, так і знижувати, як і рівень фізичної підготовки. Вказує, що законодавцем наділено керівника поліції повноваженнями щодо прийняття рішення про атестування поліцейських, у т.ч. для вирішення питання про звільнення зі служби через службову невідповідність. При цьому ані Закон, ані Інструкція не містять особливих умов або обмежень щодо прийняття керівником такого рішення, а також періоду часу між атестаціями. Тому в наказі начальника ГУНП в Харківській області № 102 від 12.02.2016 року «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області» не було будь-яких індивідуальних приписів для позивача щодо проходження ним атестування. Всі працівники ГУНП в Харківській області, які прийняли рішення про проходження ними атестування, самостійно, без будь-якого зовнішнього тиску реєструвалися у єдиній телекомунікаційній мережі МВС, після цього складалися відповідні списки. Отже, рішення Національної поліції України щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестації, та про проведення атестування позивача є правомірним. Крім того, зазначив, що атестаційна комісія, дослідивши атестаційний лист позивачки та інші матеріали, зібрані на ОСОБА_1, дійшла висновку, що у позивачки низький рівень теоретичних знань та професійних якостей. Так, згідно з додатком до протоколу співбесіди позивачка досконало не знає визначення поняття «поліцейський», його основні обов'язки, норм Закону щодо застосування поліцейським фізичної сили та спецзасобів, визначення злочину та його склад, визначень необхідної оборони, адміністративного правопорушення. Також у позивачки низькі результати тестування, а саме 19 балів за тестом на загальні здібності та навички і 19 балів за тестом на знання законодавчої бази. Таким чином, атестаційна комісія на підставі зібраних документів, враховуючи всі критерії, передбачені Інструкцією, дійшла висновку, що позивачка займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню через службову невідповідність. Стверджує, що висновок про невідповідність позивача займаній посаді є обґрунтованим та таким, що зроблений атестаційною комісією в межах дискреційних повноважень, наданих законодавством. Вказує на безпідставність посилання суду першої інстанції на норми Диcциплінарного статуту органів внутрішніх справ, оскільки вони під час атестування до позивача не застосовувались. Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі п.2 ч.2 ст.162 КАС України, не зобов'язав відповідача вчинити певні дії, а підмінив собою орган владних повноважень та прийняв рішення поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області. Однак, видавати накази по особовому складу про прийняття на службу або звільнення зі служби в поліції у відповідності до ч.4 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» можуть тільки керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції.

Представник першого відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала з підстав, викладених в останній, просила суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 р. № 820/4919/16 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні просила суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника першого відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ з 15.08.2009 року.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області області від 11.02.2016 р. № 33 о/с позивача в порядку ст. 32 КЗпПУ перепризначено на посаду слідчого Великобурлуцького відділення поліції Чугуївського відділу поліції Головного управління поліції в Харківській області безстроково (до виходу на пенсію або у відставку) відповідно до 4.1 ст.58 Закону "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 склала присягу на вірність Українському народові та вступила на службу в поліції 07.11.2016 року.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №102 від 12.02.2016 року "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області" позивача було зобов'язано пройти атестування (а.с.24).

За результатами проведення атестування позивачки Атестаційною комісією №16 Головного управління Національної поліції в Харківській області ухвалено висновок, оформлений протоколом ОП № 15.000025314.0049362 від 19.08.2016 року, про те, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.25-26).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.09.2016 року № 305 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (службова невідповідність) (а.с.27).

Не погодившись з рішенням ГУНП України в Харківській області про включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, діями відповідача щодо проведення атестації, рішенням (висновком) Атестаційної комісії № 16 ГУНП в Харківській області відносно позивача, оформленим протоколом ОП№ 15.00025314.0049362 від 19.08.2016 р., наказом начальника ГУНП в Сумській області 01 вересня 2016 року №305 о/с в частині звільнення позивачки зі служби в поліції, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про їх оскарження, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 року до моменту поновлення на попередній посаді.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для проведення атестування позивачки, а також неврахування Атестаційною комісією всіх відомостей, які повинні були братися до уваги згідно з приписами Інструкції про порядок атестування поліцейських, затвердженої Наказом МВС України№ 1465 від 17.11.2015 р., внаслідок чого оскаржувані висновок Атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та наказ начальника ГУНП в Харківській області мпро звільнення її за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну полцію" є протиправними та підлягають скасуванню, а позивачка - поновленню на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується таким висновком суду першої інстанції, однак, вважає постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 року по справі № 820/4919/16 такою, що підлягає зміні, з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

При цьому, статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено порядок атестування поліцейських.

Так, частиною першою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського.

При цьому, зазначена норма не містить такої підстави для проходження поліцейськими атестації, як виключно на підтвердження поліцейськими відповідності посадам, які вони займають.

Перелік підстав для проведення атестації, визначений ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", є вичерпним.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 (далі по тексту - Інструкція №1465), зокрема її пункт 3 розділу І.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Частина четверта статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Згідно з частиною п'ятою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства та мети проведення атестації, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби.

Отже, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу IV Інструкції, організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону № 580-VIII.

Разом з тим, відповідачем не наведено підстав проведення атестації щодо ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію".

Крім того, колегія суддів зазначає, що за змістом положень ч.ч.2, 4 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" у наказі керівника органу поліції щодо заходів із підготовки та проведення атестування повинно бути зазначено ім'я поліцейського (перелік імен поліцейських), які підлягають атестуванню, необхідність та підстава атестування щодо кожного поліцейського, який включений до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Між тим, наказ начальника ГУНП в Харківській області від 12.02.2016 року № 102 не містить переліку імен та посад працівників ГУНП в Харківській області, які підлягають атестуванню, та, відповідно не містить і підстав проведення атестування щодо кожного з них, зокрема позивача по справі, а відтак, даний наказ не може вважатися належною підставою для проведення атестування ОСОБА_1

Відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Вимоги до поліцейських визначені ч.1 ст.49 зазначеного Закону. Серед переліку визначених цією нормою вимог, відсутня обов'язковість проходження атестування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачку було прийнято на службу до поліції, шляхом видання т.в.о. начальника ГУНП в Сумській області наказу № 22о/с від 07.11.2015 р. (а.с.61).

Крім того, наказом ГУНП в Харківській області № 33 о/с від 11.02.2016 року "По особовому складу" у зв'язку з реорганізацією, на підставі наказів Національної поліції України від 25.01.2016 № 61, ГУНП в Харківській області від 29.01.2016 № 54 та відповідно до частини 1, 2 статті 32 КЗпП України, перепризначено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /М-146830/ слідчим Великобурлуцького відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУ, звільнивши з посади слідчого Великобурлуцького відділення поліції (с. Великий Бурлук) Чугуївського відділу поліції (м. Чугуїв) Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Враховуючи, що ОСОБА_1 було прийнято на службу до поліції в листопаді 2015 року, а в лютому 2016 року призначено на іншу посаду у зв'язку з реорганізацією, перший відповідач фактично визнав її такою, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеним ст. 49 положень Закону України "Про Національну поліцію".

Зазначений наказ не містить застережень щодо прийняття позивача на службу або щодо призначення на посаду на визначений строк або до проходження атестації.

Зі змісту наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2016 року №102 вбачається, що атестуванню підлягали всі поліцейські апарату ГУНП в Харківській області та підпорядкованих підрозділів (а.с.24). При цьому зазначений наказ не містить підстав для її проведення, що визначені ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію".

Також посилання на зазначену норму Закону відсутні і в атестаційному листі позивача від 22.06.2016 року. (а.с.25).

Натомість, в атестаційному листі зазначено, що ОСОБА_1 проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 р. та на займаній посаді атестується вперше.

Таким чином, виходячи з наведених обставин, колегія суддів вважає, що індивідуальні підстави, визначені ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", для призначення ГУНП в Харківській області атестації позивача були відсутні.

За таких обставин, у ГУНП в Харківській області були відсутні підстави для включення ОСОБА_1 до переліку осіб, які повинні пройти атестацію за наказом ГУНП в Харківській області від 12.02.2016 року №102.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо призначення та проведення атестації ОСОБА_1.

Відповідно до п. 3 Розділу ІV "Порядок організації, підготовки, проведення атестування" Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому, пунктами 7, 8, 9 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10-13 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять тестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 Розділу ІV Інструкції №1465 встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до п. 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно з правилами, встановленими пунктами 17-20 Розділу ІV Інструкції №1465, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймається, якщо за нього проголосувала більшість від її складу.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи невідповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Матеріалами справи підтверджено, що за наслідками проведення атестування позивача Атестаційною комісією №16 ГУНП в Харківській області прийнято висновок про те, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, який викладено в Атестаційному листі від 22.06.2016 р. (а.с.25).

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи копії протоколу № 15.00025314.0049362 засідання атестаційної комісії № 16 ГУНП в Харківській області від 19.08.2016 року, підставами для прийняття такого рішення Атестаційна комісія зазначила низький рівень теоретичних знань та професійних якостей, низькі результати тестування.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що відповідно до змісту атестаційного листа ОСОБА_1 позивачка позитивно охарактеризована безпосереднім керівником - заступником начальника відділення поліції, начальником слідчого відділення Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Так, в атестаційному листі зазначено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в поліції та на посаді слідчого зарекомендувала себе з позитивного боку. Дисциплінований, ініціативний та виконавчий працівник. Свої функціональні обов'язки знає та виконує. Працює, не рахуючись з особистим часом. У службовій діяльності суворо дотримується вимог законів та інших нормативних актів, які регламентують діяльність правоохоронних органів. Оперативно приймає рішення, швидко реагує на зміни в обстановці. Не допускає порушень дисципліни та законності. Завжди вміє виділити в роботі головне та спрямувати свої сили на виконання поставленого завдання. Не зупиняється перед труднощами, наполегливо й енергійно йде до наміченої мети. Вболіває за результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводить до завершення. Здатна швидко приймати правильні рішення. На критику в свою адресу реагує правильно, робить належні висновки. Завжди уважна до людей, доброзичлива, особисті питання оточуючих вирішує делікатно. Користується авторитетом серед колег по службі. Морально стійка, у побуті скромна, проста та доступна в спілкуванні. Зовнішній вигляд охайний, завжди дотримується правил носіння форми одягу. У стройовому відношенні підтягнута, табельною вогнепальною зброєю володіє добре.

З огляду на викладене, прямим начальником було зроблено висновок про відповідність позивачки займаній посаді.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за результатами тестування на загальні навички та професійне тестування позивач набрала за тестом на загальні навички - 19 балів, та за тестом професійних навичок - 19 балів. При цьому, варто зазначити, що дана обставина має враховуватись як один з критеріїв відповідності поліцейського займаній посаді і не має пріоритету порівняно з іншими критеріями оцінки.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що відповідачами не доведено, що при прийнятті рішення про невідповідність ОСОБА_5 займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач проявив себе як некваліфікований працівник.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, Атестаційною комісією №16 ГУНП в Сумській області, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності рішення про невідповідність позивача займаній посаді, прийнятого за результатами атестування позивача.

Колегія суддів зауважує, що за змістом п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" підставами захисту порушеного права звільненої особи може бути не тільки звільнення без законних підстав, а й порушення порядку його проведення.

Враховуючи викладене вище, а також відсутність підстав для призначення та проведення атестації ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що висновок атестаційної комісії про невідповідність позивачки займаній посаді та необхідність звільнення її зі служби в поліції через службову невідповідність, сформований в результаті неправомірно призначеної атестації, не може породжувати жодних правових наслідків.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії №16 ГУНП в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення її зі служби в поліції через службову невідповідність, оформленого протоколом ОП№ 15.00025314.0049362 від 19.08.2016 року.

З огляду на скасування висновку атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення її зі служби через службову невідповідність, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про скасування наказу начальника ГУНП в Харківській області № 305 о/с від 01.09.2016 року в частині звільнення позивачки за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо втручання суду в дискреційні функції колегіального органу - атестаційної комісії та начальника ГУНП в Харківській області, з наступних підстав.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) спірних рішень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 24 Інструкції № 1465, за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

За приписами п. 28 Інструкції № 1465, керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. При цьому, як вбачається зі змісту п.28 розділу Інструкції, висновок атестаційної комісії про невідповідність поліцейського займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби в поліції, викладений в атестаційному листі, є обов'язковим для керівників органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції, звільнено у запас Збройних сил за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 03.09.2016 року, з виплатою компенсації за частину невикористаної чергової відпустки з 01.01.2016 року по 03.09.2016 року, із зазначенням підстави звільнення - висновок атестаційної комісії № 16 ГУНП в Харківській області від 19.08.2016 року (а.с.55).

Отже, атестаційні комісії в даному випадку є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, визначені Інструкцією №1465, прийнятою на підставі статті 57 Закону України "Про Національну поліцію". Їх рішення у формі висновку про те, що особа не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та особа не відповідає займаній посаді і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність є обов'язковими для керівників поліції, яким надано право призначення на посаду поліцейського та звільнення з посади або зі служби в поліції. Такий керівник в цих випадках зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з відповідними висновками забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

За таких обставин, рішення комісії набуває статусу обов'язкового, а відтак у відносинах проходження публічної служби набирає статусу рішення суб'єкта владних повноважень.

При цьому, керівник органу поліції в цих випадках не має власних дискреційних повноважень, а саме сукупності прав і обов'язків, що дають можливість проігнорувати рішення атестаційної комісії та діяти на власний розсуд у межах закону.

Крім того, згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

На виконання приписів вищенаведеної норми права, суд, який розглянув справу та встановив, що звільнення працівника відбулося без законної підстави, повинен поновити такого працівника на посаді, яку він займав до свого звільнення. А відтак, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що суд першої інстанції, скасувавши наказ начальника ГУНП в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 та поновивши її на посаді, втрутився у дискреційні повноваження начальника ГУНП в Харківській області.

У відповідності до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачки про визнання протиправними і скасування рішення ГУНП в Харківській області в частині включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, визнання протиправними дій першого відповідача щодо проведення атестації позивачки, визнання протиправними та скасування рішення (висновку атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції в Харківській обласі щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення її зі служби в поліції через службову невідповідність, оформленого протоколом ОП№ 15.00025314.0049362 від 19.08.2016 року, наказу ГУНП в Харківській області від 01.09.2016 року №305 о/с "По особовому складу" в частині звільнення позивачки є обґрунтованими, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність поновлення позивача на службі в Національній поліції на посаді слідчого слідчого Великобурлуцького відділення поліції Вовчанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, слід вказати, що суд першої інстанції невірно визначив дату, з якої ОСОБА_1 слід поновити на роботі.

У відповідності до п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 р. № 58, Днем звільнення вважається останній день роботи.

Беручи до уваги, що оскаржуваним наказом ГУНП в Харківській області 305 о/с від 01.09.2016 року позивачку звільнено з 03.09.2016 року, позивач підлягає поновленню на посаді з 03.09.2016 року.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 року по справі № 820/4919/16 підлягає зміні в частині визначення судом першої інстанції дати поновлення ОСОБА_1 на посаді, зазначивши замість 01.09.2016 року дату поновлення - 03.09.2016 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 р. по справі № 820/4919/16 змінити в частині визначення судом першої інстанції дати поновлення ОСОБА_1 на посаді, зазначивши замість 01.09.2016 року дату поновлення - 03.09.2016 року.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 р. по справі № 820/4919/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30.01.2017 р.