Справа № 826/17600/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28 грудня 2016 року № 826/17600/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу №826/176020/16 за позовом Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд досліджень та розвитку» про стягнення фінансових санкцій.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - позивач/Департамент культури ВО КМР (КМДА) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд досліджень та розвитку» (надалі - відповідач/ТОВ «Фонд досліджень та розвитку»), в якому просить суд:

1. Стягнути з ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» () фінансові санкції у розмірі 180 000,00 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету на р/р 0011, банк отримувача - УДК у Шевченківському районі м. Києва, код банку 820019, , код доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

2. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.11.2016 р. відкрито скорочене провадження в справі адміністративній справі №826/17600/16, запропоновано відповідачу у строк до 16.12.2016 р. або в десятиденний строк з дня отримання копії вказаної вище ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» порушено положення Закону України «Про охорону культурної спадщини» (надалі - Закон №1805) при експлуатації будівлі, що розташована за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, буд.12-14, яке є пам'яткою архітектури, містобудування та історії місцевого значення.

Водночас, через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від відповідача надійшли письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішенню справи по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, будівля, що розташована на вул. Богдана Хмельницького, 12-14 наказом Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 р. №706/0/16-10 взято на облік як пам'ятку архітектури, містобудування та історії місцевого значення - «Будинок прибутковий», 1884 р., 1910-і рр. - розширення і надбудова, охоронний №635-Кв (наказ Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 р. №706/0/16-10), розташовується у Центральному історичному ареалі м. Києва (рішення Київської міської ради від 28.03.2002 р. №370/1804).

В той же час, як встановлено судом під час розгляду адміністративної справи ТОВ «Фонд дослідження та розвитку» є власником квартир №2, 4, 5, 7, 8 в будинку №12 по вул. Богдана Хмельницького в Шевченківському районі м. Києва.

Так, 07.05.2015 р. на адресу Управління охорони культурної спадщини ВО КМР (КМДА), правонаступником якого став Департамент, надійшло звернення громадянина щодо протиправних дій на об'єкті культурної спадщини, що розташований за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, 12-14.

Враховуючи вищевикладене, 21.05.2015 р. з метою вирішення фактичних обставин справи, працівниками органу охорони культурної спадщини було проведено огляд пам'ятки та встановлено, що на день огляду, ознак виконання будь-яких робіт на пам'ятці не було виявлено. Про що, зазначено в листі від 26.05.2015 р. № 066-1732.

Разом з тим, з метою моніторингу стану пам'ятки, 16.06.2015 р. працівниками органу охорони культурної спадщини було повторно здійснено огляд будівлі, що є культурною пам'яткою, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.12-14 та встановлено, що зазначений будинок знаходиться в аварійному та занедбаному стані, окрім першого поверху - приміщення використовуються під комерційні заклади (аптека, піццерія, кафе, магазини тощо).

Так, при здійсненні огляду встановлено, що в деяких квартирах відсутні двері або закриті, в яких повністю або частково зруйновані внутрішні стіни (перегородки), перекриття; залишки від зруйнованих конструктивних частин будинку знаходяться у тих же приміщеннях. В деяких квартирах зменшені вхідні дверні прорізи, шляхом часткового закладення цеглою та встановлені нові металеві двері. Дах частково зруйнований (провалений).

Також, було встановлено, що в окремих квартирах мешкають невідомі люди, які документів про право власності не надали.

Так, відповідно до пояснень позивача, станом на дату огляду культурної пам'ятки, орган охорони культурної спадщини не погоджував науково-проектну документацію та не надавав дозвіл на виконання будь-яких робіт на вказаному об'єкті.

Відповідно до ст.30 Закону №1805 орган охорони культурної спадщини зобов'язаний заборонити будь-яку діяльність, що становить загрозу пам'ятці.

Цією ж статтею регламентовано, що орган місцевого самоврядування, на території якого знаходиться пам'ятка, в даному випадку Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, зобов'язана негайно повідомити орган охорони культурної спадщини про створювану загрозу пам'ятці. Однак, на адресу позивача таких звернень не надходило.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки в позивача не було інформації з приводу фактичних власників та замовників робіт, останній звернувся з листом №066-2044 від 19.06.2015 р. до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури з проханням надати список власників житлових та нежитлових приміщень будинку для вжиття заходів реагування.

В той же час, рішенням Київської міської ради №741/741 від 25.12.2014 р. «Про упорядкування діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» Управління охорони культурної спадщини ВО КМР (КМДА) було реорганізовано шляхом приєднання до Департаменту культури ВО КМР (КМДА).

Враховуючи вищевказане, листом №060-7209 від 17.12.2015 р. Департамент культури ВО КМР (КМДА) звернувся до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням надати актуалізовану інформацію з підтверджуючими документами щодо права власності (управління, користування) для можливості подальшого реагування Департаменту культури ВО КМР (КМДА) в межах власних повноважень.

Розглянувши звернення Департаменту культури ВО КМР (КМДА), Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацію було надіслано на адресу останнього лист №109/02/31-11708 від 28.12.2015 р., яким було повідомлено, про те, що будівля, яка є архітектурною пам'яткою, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.12-14 перебуває на балансі у ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14».

Так, 30.12.2015 р. Департаментом було погоджено реставраційне завдання за замовленням відповідача.

В той же час, 18.02.2016 р. працівниками Департаменту культури ВО КМР (КМДА) було проведено огляд архітектурної пам'ятки з фотофіксацією, за результатами якого було встановлено, що у дворі під одним із вікон другого поверху здійснювалось завантаження будівельного сміття у машину «Камаз» (державний №АА 1606 КА), завантаження здійснювалось чоловіками у робочому одязі. Також на об'єкті були присутні три особи, які керували процесом. Департаментом не надавався дозвіл на виконання будь-яких робі т на вказаному об'єкті.

До приміщень будинку потрапити не вдалося, оскільки входи в будинок були обмежені охороною. Проектно-дозвільні документи, присутні на території особи, не надали. Припис отримувати відмовились. Замовника робіт не встановлено.

Так, під час огляду будівлі, яка є архітектурною пам'яткою, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.12-14, Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було встановлено порушення ТОВ «Фонд дослідження та розвитку», ч.1, ч.2 і ч.4 ст.24, абз.2, ч.1 ст.26 Закону №1805. Зазначені правопорушення також мають ознаки порушення ч.2 ст.298 Кримінального кодексу України.

На підставі встановлених фактів, Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було складено акт огляду пам'ятки з доказами фотофіксації від 18.02.2016 р.

Наступний огляд будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.12-14, Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було здійснено у зв'язку із обвалом - 25.02.2016 р.

Водночас, на підставі встановлених фактів 25.02.2016 р. було складено акт огляду пам'ятки з доказами фотофіксації.

26.02.2016 р. за замовленням відповідача, ТОВ «КВВ Проект» було подано до Департаменту культури ВО КМР (КМДА) проект реставраційного завдання.

В той же час, як встановлено судом, з метою встановлення факту володіння астиною приміщень, на які розроблено проект 29.02.2016 р. Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було направлено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З інформаційних довідок від 29.02.2016 року за №№54199895, 54201117, 54202083, 54202321, 54202609, 54202920, копії яких наявні в матеріалах справи, стало відомо, що квартири № 2, №4, №5, №7, №8, належать ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» на праві власності.

Так, за фактом встановлених порушень Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було видано припис від 26.02.2016 р. за №294/п та акт про вчинення правопорушення №122 від 26.02.2016 р., які були скеровані на адресу відповідача та отримані останнім 02.03.2016 р.

В той же час, 11.03.2016 р. на адресу Департаменту культури ВО КМР (КМДА) надійшли пояснення ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» стосовно акту про вчинення правопорушення та припису, в яких відповідач стверджував про неправомірність застосування до нього фінансових санкцій, відповідно до Закону №1805.

Розглянувши пояснення ТОВ «Фонд досліджень та розвитку», Департаментом культури ВО КМР (КМДА) було винесено постанову «Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини» №96-16 від 12.03.2016 р., якою до відповідача застосовано фінансові санкції у розмірі 180 000, 00 грн., зокрема:

- за недотримання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації пам'ятки, умисне доведення її до стану руйнації (абз.1 ч.2 ст.24, абз.2 ч.1 ст.26 Закону №1805) - 170 000,00 грн.;

- за ухилення власника пам'ятки від підписання охоронного договору (ч.1 ст.23 Закону №1805) - 10 000,00 грн.

Так, суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо необґрунтованості доводів позивача щодо порушення ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» вищевикладених вимог Закону №1805, оскільки, вказані факти встановлені вже постановою Окружного адміністративного суду м. Києва №826/4605/16 від 26.05.2016 р., яка набрала законної сили.

Зокрема, вищевказаним судом рішенням було відмовлено ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії Департаменту культури ВО КМР (КМДА) щодо складання акту про вчинення правопорушення №122 від 26.02.2016 р., припису №294/П від 26.02.2016 р. та постанови №96-16 від 12.03.2016 р. про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини; скасування постанови №96-16 від 12.03.2016 р.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що в добровільному порядку ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» штрафні санкції за порушення вимог чинного законодавства, сплачено не було, Департамент культури ВО КМР (КМДА) звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наступне.

Нормативно - правовим актом, що регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є Закон №1805.

Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ст.1 Закону №1805, об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

Положеннями ст.3 Закону №1805 визначено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Зокрема, п.17 ч.1 ст.6 Закону №1805 визначено, що до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам'ятки.

Дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб'єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об'єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється (ст.6 Закону №1805).

В той же час, в ст.23 Закону №1805 зафіксовано, що усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов'язків, що випливають із цього Закону.

Частиною 1 ст.24 Закону №1805 визначено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо (ч.2 ст.24 Закону №1805).

Згідно ч.4 ст.24 Закону №1805 у разі виникнення загрози для збереженості пам'ятки її власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов'язані негайно повідомити про це орган охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та орган місцевого самоврядування, на території якого розташована пам'ятка.

Положеннями ст.25 Закону №1805 визначено, що надання об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.

Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам'ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов'язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.

Юридичні та фізичні особи зобов'язані забезпечити збереженість пам'яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

Пунктом 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам'ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. №1768 (надалі - Порядок №1768) визначено, що власник пам'ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов'язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам'ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

При цьому, охоронний договір встановлює режим використання пам'ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована (п.1 Порядку №1768).

В той же час, в п.5 Порядку №1768 зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам'ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам'яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до п.6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам'ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об'єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам'ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п'ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам'ятки, знаходяться на її території чи пов'язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам'яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам'ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам'ятки.

Таким чином, як вбачається з вищевикладених норм чинного законодавства, юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об'єкти культурної спадщини чи їх частини зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

В той же час, відповідно до п.1 ст.26 Закону №1805-ІІІ консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Згідно ст.30 Закону №1805 приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідальність юридичних осіб за порушення законодавства про охорону культурної спадщини передбачена ст.44 Закону №1805.

Так, відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції: зокрема: 1) за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам'яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) за ухилення власника пам'ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам'ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, про вчинення правопорушення, зазначеного у ст. 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції.

Беручи до уваги те, що заявлену суму фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» самостійно не сплачено, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 11, 158, 161-163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд досліджень та розвитку» () фінансові санкції у розмірі 180 000,00 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету на р/р 0011, банк отримувача - УДК у Шевченківському районі м. Києва, код банку 820019, , код доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 183-2, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур