Справа № 694/1377/16-а
Суддя: Фролов О. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 694/1377/16-а

23.01.2017 року м.Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Фролова О.Л.

при секретарі Кремсалюк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про відмову в перерахунку пенсії, застосування обмежень граничним розміром виплати пенсії неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату пенсії без обмежень граничним розміром та виплату грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними відмову Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-Х11 (в редакції чинній на час призначення пенсії ) і виплати пенсії без обмеження граничним розміром та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної їй пенсії починаючи з 01.05.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-Х11 (в редакції чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016, згідно якої заробітна плата, яка враховується при перерахунку її пенсії, становить станом на 01.05.2016 року - 21750 грн., виплачувати пенсію без обмеження граничним розміром пенсії та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією починаючи з 1.05.2016 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Звенигородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області, 02.08.2007 року їй призначена і виплачується пенсія на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-Х11 ( далі Закон № 3723-Х11). На час призначення пенсії вона працювала суддею Звенигородського районного суду. Наказом Звенигородського районного суду № 59-0 від 29.06.2011 року вона з 30.06.2011 року звільнена з посади судді Звенигородського районного суду Черкаської області. 03.10.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.05.2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру пенсії, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року про заробітну плату працюючого на відповідній посаді судді, яка складає 21750 грн. Довідку вона надала відповідачу, та просила не застосовувати обмеження виплати її пенсії граничним розміром. Оскільки застосування такого обмеження порушує право на пенсію, гарантоване її державою. 10.10.2016 року вона одержала письмову відповідь відповідача з відмовою у задоволенні її заяви, посилаючись на те, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-V111 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» ст.37-1 Закону України №3723 викладена в новій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та вилучено пункт 4 постанови щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, а з п.5 вилучено посилання на те, що у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця проводиться перерахунок пенсії. А в зв'язку з набранням чинності з 01.05.2016 року Законом України від 10.12.2015 року № 889- V11 «Про державну службу» (далі Закон № 889-V111) Закон України № 3723-Х11 втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу Х1 Закону № 889-V111. Крім того відповідач вважає, що довідка видана Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року про заробітну плата працюючого на відповідній посаді судді, суперечить чинному законодавству і для проведення перерахунку призначеної їй пенсії немає законних підстав.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та просила суд його задовольнити повністю, посилаючись на те, що правові акти, якими відповідач обґрунтовує відмову у задоволенні її заяви, набрали чинності після призначення їй пенсії, тому їх дія поширюється на осіб у яких право на призначення пенсії виникло після набрання чинності цими правовими актами і не можуть бути застосовані щодо неї при проведенні перерахунку пенсії.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд в задоволенні його відмовити, та пояснив суду, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-V111 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» ст.37-1 Закону України №3723 викладена в новій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та вилучено пункт 4 постанови щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, а з п.5 вилучено посилання на те, що у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця проводиться перерахунок пенсії. З 01.05.2016 року Законом України від 10.12.2015 року № 889- V11 «Про державну службу» (далі Закон № 889-V111) Закон України № 3723-Х11 втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу Х1 Закону № 889-V111. Довідка про заробітну плату працюючого на відповідній посаді судді, яка надана позивачем для перерахунку суперечить чинному законодавству так як постановою правління Пенсійного фонду №15-2 від 14.07.2016 року вилучено абзац третій постанови правління Пенсійного фонду №15-1 від 04.09.2013року, щодо форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Звенигородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області. Наказом Звенигородського районного суду № 59-0 від 29.06.2011 року вона з 30.06.2011 року звільнена з посади судді Звенигородського районного суду Черкаської області, на момент звільнення її з посади судді Звенигородського районного суду її загальний трудовий стаж складав 38 років 10 місяців 11 днів, в т.ч. стаж державної служби - 20 років 9 місяців 11 днів, стаж на посаді судді - 8 років 10 місяців. 02.08.2007 року їй призначена пенсія на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-Х11 (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% її заробітної плати на посаді судді на час звільнення.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні пенсії державним службовцям і на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, станом на 01.05.2016 року складає 21 750 грн. в тому числі: посадовий оклад 14500 грн., надбавка за вислугу років - 7250 грн.

В зв'язку з підвищенням заробітної плати суддям 3.10.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок з 01.05.2016 року пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру пенсії, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року про заробітну плату працюючого на відповідній посаді судді, яка складає 21750 грн. Довідку вона надала відповідачу, та просила не застосовувати обмеження виплати її пенсії граничним розміром.

10.10.2016 року позивач одержала письмову відповідь відповідача з відмовою у задоволенні її заяви про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що Законом України від 28.12.2014 року № 76-V111 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» ст.37-1 Закону України №3723 викладена в новій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та вилучено пункт 4 постанови щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, а з п.5 вилучено посилання на те, що у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця проводиться перерахунок пенсії. А в зв'язку з набранням чинності з 01.05.2016 року Законом України від 10.12.2015 року № 889- V11 «Про державну службу» ( далі Закон № 889-V111) Закон України № 3723-Х11 втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу Х1 Закону № 889-V111.Довідка видана Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року про заробітну плата працюючого на відповідній посаді судді, суперечить чинному законодавству так як постановою правління Пенсійного фонду №15-2 від 14.07.2016 року вилучено абзац третій постанови правління Пенсійного фонду №15-1 від 04.09.2013року, щодо форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, з яких їм призначено (перераховано) пенсію тому для проведення перерахунку призначеної їй пенсії немає законних підстав.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-Х11 від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку) одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) визначено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади, рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України від 28.12.2014 року № 76-V11 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року ст.37-1 Закону України №3723 викладена в новій редакції: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213-V111, V1 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон №213-V1) який набрав чинності з 01.04.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрі України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України, «Про службу в органах місцевого самоврядування», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника- консультанта народного депутата України.

Порядок перерахунку пенсії, визначення заробітної плати для призначення, перерахунку пенсії, особам, яким пенсія призначена на підставі Закону № 3723-Х11, визначався Постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі Постанова № 865). Згідно п.4 Постанови № 865 (в редакції від 25.03.2014 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п.5 Постанови № 865 від 31.05.2000 року (в редакції від 25.03.2014 року), перерахунок пенсій проводився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015 року. Згідно п.3 постанови № 1013 вбачається, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок коштів, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено: додатками 1-37, 431, 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про Упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Цією постановою вилучено п. 4 Постанови № 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям , та п.5 викладено в новій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином, на даний час всупереч ст.37 -1 Закону України № 3723-Х11 Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій на підставі цього закону, а положеннями Постанови № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, не передбачено порядку перерахунку пенсій призначених на підставі Закону України «Про державну службу».

Однак, на думку суду, це не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Згідно ст.1, ч.1,2 ст.8 Конституції України Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

Ст.22 Конституції України встановлено, права свободи людини і громадянина закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/205 роз'яснено розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина» що міститься в частині третій ст.22 Конституції України. Так, Конституційний суд України вважає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна ( юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. Визнання законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.12.2013 року № 21-445а13.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішення по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 року за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Так як суть вимог особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання» якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підгрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначенності є невиправданим втручанням у права, передбачені ст.1 Першого протоколу.

Згідно ч.1 ст. 58 Конституції України закони та нормативні акти не мають зворотної сили у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність. Конституційний Суд України також неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»). Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп 1999, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп 2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп2004).

На думку суду, доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набув чинності закон України № 213-V1 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає не обґрунтованими, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсій, а не щодо її перерахунку.

З цих же підстав суд вважає не обґрунтованими доводи відповідача щодо позбавлення права позивача на перерахунок пенсії внаслідок набрання чинності з 01.05.2016 року Законом України № 889 - V111 від 10.12.2015 року «Про державну службу», відповідно до пп.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України від 16.12.1993 року № 3723-Х11 втратив чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10,12 розділу Х1 Закону № 889 - V111 і що цей Закон проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 3723-Х11 не передбачає.

Суд вважає, що враховуючи, що 03.10.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був би керуватися ст.37-1 Закону України №3723-Х11 в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку її пенсії слід визнати неправомірною.

Таким чином суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань, а рішення відповідача у справі прийнято у спосіб, який не відповідає статті 22 Конституції України та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Суд вважає, що з цих же підстав на позивача не поширюються обмеження виплати пенсії граничним розміром передбачені: ст.2 Закону України від 8.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, якою встановлено, що максимальний розмір пенсії призначеної (перерахованої) відповідно до Закону «Про державну службу» не може перевищувати 10740 грн. Відповідно п.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 року № 3668-V1 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

п.6 Закону України № 911-V111 від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2016 року щодо внесення змін до ст.37 Закону № 3723, яким встановлено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Згідно п.2 розділу 11 «Прикінцеві положення» дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1січня 2016 року.

Позивачу пенсія призначена до набрання чинності цими законами. В прикінцевих положеннях Законів України від 08.07.2011 року та від 24.12.2015 року вказано, що обмеження виплати пенсії граничним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Таким чином застосування положень вказаних законів щодо обмеження виплати пенсії позивача граничним розміром суперечить ст. 8,19,22, 58 Конституції України, п.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 8.07.2011 року № 3668-V1, п.2 розділу 11 «Прикінцеві положення» Закону України № 911-V111 від 24.12.2015 року .

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 8 липня 2015 року про те, що відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст. 37 Закону України № 3723-Х11 у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Суд вважає, оскільки позивачу призначена пенсія на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній, на час призначення та перерахунку пенсії) у розмірі 90% заробітної плати на посаді судді, з якої сплачені страхові внески, така відсоткова ставка не може бути зменшеною внаслідок подальших перерахунків пенсії

Суд переконаний, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Ст.33 Закону України № 3723-Х11 від 16.12.1993 року передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. П.5 Постанови № 865 від 31.05.2000 року (в редакції від 25.03.2014 року) встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року (далі Постанова ПФУ № 15-1) «Про виконання рішень окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, 2а-4753/09/2670», затверджена форма довідка, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Довідка видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року за формою відповідає вимогам Постанови №15-1 містить складові заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому підстав для визнання її такою, що суперечить чинному законодавству немає, тому саме на її підставі необхідно провести перерахунок пенсії позивачу.

Виходячи із з конституційних принципів незвортотності дії законів у часі, та заборони, при прийнятті нових законів, звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, положення постанови правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 14.07.2016 року про внесення змін до п.1 Постанови правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року щодо форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям поширюється на осіб, які набули право на призначення пенсії після набрання чинності цією постановою, а щодо позивача застосовуватись не може. Тому доводи відповідача щодо застосування положень постанови правління Пенсійного фонду України № 15-2 від 14.07.2016 року про внесення змін до п.1 Постанови правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року щодо форми довідки про заробітну плату до позивача є необґрунтованими.

Згідно п.5 Постанови № 865 від 31.05.2000року (в редакції від 25.03.14 року) перерахунок пенсій проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Відповідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, оскільки позивач звернулася до відповідача 03.10.2016 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України, тому перерахунок і виплату пенсії їй належить провести з 01.05.2016 року та зобов'язати відповідача виплатити різницю між нарахованою і виплаченою пенсією у вказаний період.

Згідно ч.1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх доказів на обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

З огляду на викладене, відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії та виплату її з обмеженням граничним розміром необхідно визнати неправомірними та зобов'язати його здійснити з 01.05.2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723- Х11 (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року без застосування обмежень виплати пенсії граничним розміром і виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією з починаючи з 1.05.2016 року.

Згідно ст.256 ч.1 КАС України постанову необхідно допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст.94 КАС України на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 551грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Звенигородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.2,6,8,19,21,22,46,55,58,64 Конституції України, ст.33,35,37,37-1 Закону України " Про державну службу" від 16.12.1993 року N3723-Х11, ст. 1,2,6,7-9,17,71,72,94,99,100,158-163,167,254,256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дії Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України від «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) та застосування обмеження виплати їй пенсії граничним розміром неправомірними.

Зобов'язати Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» починаючи з 01.05.2016 року відповідно до ст.37; 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області № 1553-04/16 від 30.09.2016 року згідно якої заробітна плата, яка враховується при перерахунку її пенсії становить станом на: 01.05.2016 року - 21750 грн., виплачувати їй пенсію без обмеження граничним розміром пенсії та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією починаючи з 01.05.2016 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми cтягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Звенигородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. Л. Фролов