Справа № 2а-1984/10/2570
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1984/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 р.

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Кашпур О.В.

при секретарі - Косолаповій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Закритого акціонерного товариства науково-виробничого об'єднання "Чернігівеліткартопля" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21.04.2010р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства науково-виробничого об'єднання "Чернігівеліткартопля" і просить стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 41032,35 грн. адміністративно-господарських санкцій та 49,24 грн. пені, мотивуючи тим, що відповідачем згідно звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік не виконано встановлених чинним законодавством вимог щодо нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача вимоги не визнали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Встановлено, що частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч. 2, 3 зазначеної статті закону роботодавці самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першої цієї статті, та самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року № 42 затверджена форма звітності № 10-ПІ "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" та Інструкція щодо її заповнення. Згідно п. 3.1. Інструкції середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік визначається відповідно до п. 3.2. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 року № 1442/11722. За таким же правилом визначається середньооблікова кількість штатних працівників за рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність.

Згідно ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань. Частиною 3. ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Отже з аналізу вищевикладених норм Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» випливає, що працевлаштуванню інвалідів передує їх звернення безпосередньо до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості, на яку власне і покладено обовязок реєстрації бажаючих працювати інвалідів та здійснювати пошук підходящої роботи для них.

В судовому засіданні встановлено, що норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, для ЗАТ науково-виробничого об'єднання "Чернігівеліткартопля" складає 8 робочих місць, згідно звіту ЗАТ науково-виробничого об'єднання "Чернігівеліткартопля" про зайнятість та працевлаштування інвалідів у 2009 році середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність 3 особи. Таким чином невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 5 робочих місць.

Працевлаштуванню інваліда передує створення відповідачем робочих місць відповідно до встановленого нормативу та інформування органів працевлаштування про наявність вакантних місць. На підприємстві було створено 8 робочих місць для працевлаштування інвалідів, відповідно до законодавства , що підтверджується копіями штатного розпису, наявними в матеріалах справи.

Відповідач інформував Чернігівський районний центр зайнятості про наявність вільних вакансій для інвалідів, подаючи звіти форми 3-ПН про наявність вільних вакансій станом на 28.01.2009 року, 28.02.2009 року, 28.03.2009 року, 30.04.2009 року, 28.05.2009 року, 28.06.2009 року, 31.07.2009 року, 31.08.2009 року, 30.09.2009 року, 31.10.2009 року, 30.11.2009 року, 28.12.2009 року.

Чернігівський районний центр зайнятості направляв інваліда ОСОБА_1 на роботу на підприємство, однак інвалід відмовився працювати, що підтверджується направленням на працевлаштування, наявним в матеріалах справи.

Відповідач звертався за до Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та Седнівської селищної ради за наданням інформацію про інвалідів, які перебувають на обліку для вирішення питання можливого працевлаштування. На ці звернення Чернігівський районний центр зайнятості надав список інвалідів, які перебувають на обліку, однак в цьому списку не було інвалідів, які б проживали на території Седнівської селищної ради. Від Седнівської селищної ради також надійшов список інвалідів, що проживають на території Седнівської селищної ради, всього 14 чоловік, але жоден з них не погодився працювати на підприємстві.

ЗАТ науково-виробничого об'єднання "Чернігівеліткартопля" подавало оголошення до районної Газети "Наш край" від 11.04.2009 року про наявність вільних вакансій для інвалідів. В селищній раді постійно вивішуються оголошення про наявність вільних робочих місць для інвалідів.

Відповідачем створено робочі місця для працевлаштування інвалідів, проінформовано Чернігівський районний центр зайнятості про наявність вакантних місць, направлялися листи з проханням сприяти у працевлаштування на підприємство інвалідів до Седнівської селищної ради, Відділення фонду соціального захисту інвалідів в Чернігівській області, було розміщено оголошення в місцевій пресі в газеті «Наш край» про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів, тобто відповідачем вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку суду позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідачем доказана правомірність своїх дій, оскільки відповідачем вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів, органами працевлаштування не приймались заходи щодо працевлаштування інвалідів, тому є незаконним застосування адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано вимоги законодавства щодо нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Чернігівському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строку подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову виготовлено в повному обсязі 04.06.2010р.

Суддя підпис ОСОБА_2