Справа № 298/399/16-а
Суддя: Цибик І. Й.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/399/16-а
Номер провадження 2-а/298/6/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Грінвальдові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг держзначення УПДГУНП України в З/о сержанта поліції ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що 03 квітня 2016 року на а/д Львів-Самбір-Ужгород 233 км відповідач, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, без розяснення його прав, виніс відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 699973, згідно якої він, цього ж дня, об 11.52 год., на а/д Львів-Самбір-Ужгород 233 км, керуючи автомобілем Сітроен, номерний знак МІ 223 ОG, у напрямку м. Перечин, виконуючи маневр обгону, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив п.п.34.1.1. ПДР України. Цією ж постановою відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., визнавши його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є безпідставною, а висновок про його вину в порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на припущеннях інспектора.

Зазначив, що вказане у постанові повністю не відповідає дійсності, свою вину він не визнав, оспоривши факт вчинення ним правопорушення ще до винесення постанови та під час її винесення, суцільної лінії дорожньої розмітки не перетинав.

Крім того, посилаючись на норми ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 18, 69, 70, 71 КАС України, ст.ст. 7, 33, 245, 251, 268, 280, 283, 284 КУпАП, позивач вказав, що: в оскаржуваній постанові не зазначено точного місця вчинення адміністративного правопорушення (відрізок 233 км дороги Львів-Самбір-Ужгород є досить великим, становить 1 тисячу метрів, а відтак не дає можливості зробити висновок про те, де саме він зробив даний маневр, суцільна лінія розмітки не нанесена на всьому цьому відрізку цієї автодороги); жодних свідків адміністративного правопорушення не зафіксовано, фотографування чи відеозапису розташування автомобіля проведено не було чи інших доказів щодо підтвердження порушення; не дано оцінки його поясненням, що стверджено оскаржуваною постановою.

Також будь-яких доказів того, що він, виконуючи маневр обгону, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. (показання свідків тощо) не наведено в цій постанові, тому їх і не досліджено відповідачем при винесені такої. Тобто в його (позивача) діях відсутній

- 2 -

склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Натомість відповідачем не допитано громадян (свідків), які були з ним у цей день та час, а саме ОСОБА_3, мешканку смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 18.

Всі наведені ним факти у сукупності викликають в нього сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Тому за таких обставин вважає факт вчинення ним правопорушення недоведеним.

Крім того, зазначив, що з поважних причин пропустив строк для оскарження постанови відповідача, які полягають у слідуючому. 12.04.2016 року, тобто у встановлені законом строки, ним зареєстровано в канцелярії суду позовну заяву, в якій він оскаржив дану постанову. 15.04.2016 року даний позов залишено без руху ухвалою судді. Цю ухвалу він не отримав, про що свідчить довідка «Укрпошти» з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з датою на поштовому штемпелі 16.05.2016 року. Ухвалою судді від 23.05.2016 року, яку він отримав 02.06.2016 року, позовну заяву йому було повернуто. Тож він не знав, що його позовну заяву залишено без руху, й не міг усунути недоліки такої, що у відповідності до ст. 108 КАС України не позбавляє його права повторного звернення до суду.

За наведеного, просив поновити йому строк для оскарження вищевказаної постанови поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг держзначення УПДГУНП України в З/о, сержант поліції ОСОБА_2, визнати дану постанову протиправною і скасувати таку.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року за заявою позивача був замінений первісний відповідач Перечинське відділення поліції на належного відповідача поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг держзначення УПДГУНП України в З/о сержанта поліції ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року зазначену позовну заяву залишено без розгляду з мотивів пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

03.11.2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу про скасування ухвали суду від 16.08.2016 року та направлення даної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач повторно не прибув у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин та від нього не дійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, оскільки належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду та про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до ч.11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Так, судова повістка про виклик позивача у судове засідання на 09.12.2016 року повернута поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (аркуші справи 70-71). З такою ж відміткою повернуті судові повістки про виклик позивача в судове засідання на 27.12.2016 року (аркуші справи 138-139, 140-141). Крім цього про дану дату слухання справи повідомлявся брат позивача адвокат ОСОБА_4, який проживає з ним за одною адресою, однак від отримання судової повістки той відмовився (аркуш справи 75). Про судове засідання, призначене на 12.01.2017 року, судову повістку ОСОБА_1 отримав особисто за вказаною ним адресою у заявах про відвід та про розгляд справи відповідно від 11.01.2017 року та 12.01.2017 року, направлені до суду

- 3 -

12.01.2017 року, а також його представник ОСОБА_5 (аркуші справи 142, 136). А судова повістка направлена на адресу, вказану позивачем у позовній заяві, на цю ж дату, повернута поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (аркуші справи 143-144). Судові повістки про виклик позивача у судове засідання на 26.01.2017 року за обома адресами також повернуті поштою з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (аркуші справи 158-159, 160-161).

У своїх заявах від 27.12.2016 року та від 12.01.2017 року (аркуші справи 123, 147) позивач не заявляв про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд, виконав імперативний припис Львівського апеляційного адміністративного суду, зазначений в ухвалі від 03.11.2016 року, щодо визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 поважними.

Разом із цим, суд вважає за необхідне відмітити, що якби у скасованій ухвалі від 16.08.2016 року була описана процесуальна поведінка позивача по даній справі та в поданих інших позовних заявах по цьому правопорушенню (провадження № 2-а/298/13/16, № 2-а/298/14/16, № 2-а/298/15/16, № 2-а/298/16/16), на які є посилання в матеріалах даної справи, його небажання отримувати судові повістки та процесуальні документи від суду і подання та використання цього при оскарженні ухвали як неповідомлення його про час розгляду справи та як порушення його прав судом першої інстанції, то рішення Європейського суду з прав людини тлумачились би не на користь позиції позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 100 ч.1, 128 ч.3, 155 ч.1 п.4, 159, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 поважними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу ДПС з обслуговування доріг держзначення УПДГУНП України в З/о сержанта поліції ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду у звязку з повторним неприбуттям ОСОБА_1 у судове засідання без поважних причин та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Великоберезнянський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: