Справа № 2а-5041/10/2570
Суддя: Добрянський В.В.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5041/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Добрянського В.В.,

при секретарі - Захаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання незаконними, скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання незаконними та скасування наказів про № 561 від 23 липня 2010 року та № 187 о/с від 02 вересня 2010 року в частині щодо ОСОБА_1, поновлення на посаді, зобовязання нарахувати та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнути понесені судові витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а потім звільнення є незаконним, з тих підстав, що вона не порушувала присяги працівника ОВС, а також не скоювала правопорушення яке б дискредитувало б звання рядового і начальницького складу міліції. Навпаки присікала хуліганські дії ОСОБА_2, в результаті чого сама зазнала тілесних ушкоджень.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що позивачка самовільно без дозволу керівництва, разом із колегою ОСОБА_3 виїхали до м. Чернігова, а саме до розважального закладу «Світлофор» де проводили час, і де порушила службову дисципліну, чим дискредитувала звання міліціонера.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

23.07.2010 року управлінням Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області винесено наказ № 561 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за грубі порушення службової дисципліни, вчинення проступків передбачених ст..ст. 173,185 КУпАП, при цьому недотримання вимог присяги працівника ОВС, норм професійної та службової етики.

На підставі вищезазначеного наказу, управлінням Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області 02 вересня 2010 року винесено наказ № 187 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів Міністерства внутрішніх справ у відставку за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу міліції.

Як встановлено в судовому засіданні 22.07.2010 року, вона разом з іншим працівником міліції за усним дозволом начальника СКР Куліківського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4, перебували в комплексному закладі «Світлофор» з метою встановлення місцезнаходження громадянина, який підозрювався в скоєнні ряду тяжких злочинів.

Знаходячись у вищезазначеному закладі, до позивачки підійшов ОСОБА_2 з метою познайомитись. ОСОБА_1 не мала наміру знайомитись з сторонніми особами, тому в ввічливій формі запропонувала відійти і не заважати спілкуванню. У відповідь на що, молодий чоловік її штовхнув, в результаті чого вона впала і втратила свідомість.

Через деякий час, позивачка зі своїм колегою вирішили покинути даний заклад і вийшли на вулицю, де вони знову зіткнулися з молодим чоловіком, який зухвало почав зясовувати стосунки, що перейшло в бійку з колегою позивачки.

Невдовзі прибули співробітники підрозділу «Беркут», не виясняючи причини та ініціатора бійки, застосували заходи фізичного впливу, сльозоточиві речовини та наручники стосовно позивачки та її колеги по роботі, затримали та доставили в відділок.

Ці пояснення ОСОБА_1, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також показаннями ОСОБА_3, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 вела себе пристойно, громадський порядок як в закладі так і на вулиці не порушувала, опіру працівникам «Беркут» не чинила, була тверезою.

Пояснення ОСОБА_1, також підтверджуються постановою слідчого в ОВС прокуратури м. Чернігові ОСОБА_8 про відмову в порушенні кримінальної справи від 02 листопада 2010 року, якою не встановлено протиправної поведінки з боку ОСОБА_1, більш того згідно вищевказаної постанови у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді синців та забиття мяких тканин волосяної частини голови, лівої верхньої та правої нижніх кінцівок, котрі виникли від тупих, твердих предметів.

Суд не приймає до уваги пояснення працівників «Беркут», які мотивовані тим, що позивачка в їх адресу висловлювалась нецензурною бранню, погрожувала службовими неприємностями, оскільки вони є упередженими і не підтверджуються ні матеріалами перевірок, ні поясненнями цивільних свідків.

Посилання відповідача на відео спостереження, яке було у боулінг клубі «Світлофор», що ОСОБА_1 вела себе протиправно, не відповідає дійсності, так як з нього не вбачається будь яких порушень з її сторони.

Навпаки, з пояснень ОСОБА_1, а також свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що вона представилась працівником міліції, предявивши службове посвідчення, як це передбачено Законом України «Про міліцію», а саме в ст. 5 зазначено, що при звертанні до громадянина працівник міліції зобов'язаний назвати своє прізвище, звання та пред'явити на його вимогу службове посвідчення, натомість на її вимогу пред'явити службове посвідчення працівники «Беркут» відмовились, чим порушили вимоги вищевказаного закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про міліцію», міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Міліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань; особам при затриманні або арешті (взятті під варту) працівниками міліції, повідомляються підстави та мотиви такого затримання або арешту (взяття під варту), роз'яснюється право оскаржувати їх у суді, що в свою чергу як вбачається з пояснень свідків і самої позивачки не відображалось в діях працівників «Беркут».

Таким чином, вислухавши сторони, заслухавши прояснення свідків, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При винесенні рішення про поновлення на роботі на посаді оперуповноваженого КМСД Куліківського РВ УМВС України в Чернігівській області, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод і інтересів особи, а саме поновити ОСОБА_1 в званні лейтенанта міліції.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Судові витрати за надання правової допомоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 9,71,72,94,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

< Список >

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

1. Визнати незаконними та скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області № 561 від 23 липня 2010 року та № 187 о/с від 02 вересня 2010 року в частині щодо ОСОБА_1.

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей Куліківського районного відділу УМВС України в Чернігівській області та в званні лейтенанта міліції з 02 вересня 2010 року.

3. Зобовязати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області нарахувати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 вересня 2010 року по 23 листопада 2010 року та здійснити відповідну виплату.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн. з державного бюджету.

Рішення в частині поновлення на службі підлягає негайному виконанню.

Рішення в частині присудження виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду за правилами встановленими ст. 185 - 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Добрянський В.В.