Справа № 759/15781/16-а
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/65/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними і зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними і зобов'язання здійснити певні дії, а саме визнати дії відповідача протиправними щодо обмеження виплати йому пенсії розміром 12 386 грн. 19 коп. та зобов»язати відповідача виплачувати йому пенсію в розмірі 16 019 грн. 74 коп. щомісячно без обмежень максимального розміру до наступного перерахунку пенсії на умовах та відповідно до законодавства, зобов»язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому недоплаченої частни пенсії у період з 19.03.2013 року до дня звернення з позовом до суду, відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА № 805530 від 19.03.2013 року.

Вимоги обгрунтовує тим, що з серпня 2004 року його звільнено з лав Збройних Сил України в запас, з цього ж часу він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києві, йому призначено пенсію, яка наразі виплачується у розмірі 12 386 грн. 18 коп. Тоді як, згідно довідок розрахунку Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 16.06.2016 року та 21.07.2016 року розмір його пенсії повинен становити 16 019 грн. 74 коп., оскільки 19.03.2013 року йому вперше встановлено стійку втрату працездатності та другу групу інвалідності довічно, яка пов»язана з виконанням військової служби. Проте, відповідач посилаючись на встановлені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми», який набрав чинності 01.10.2011 року, тобто після призначення йому пенсії, обмеження в частині максимального розміру пенсії, виплачує йому пенсію у меншому розмірі, що вважає неправомірним.

Оскільки відповідач Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві листом від 18.10.2016 року за № 20045/03/Б-2087 відмовив йому у виплаті пенсії у розмірі 16 019 грн. 74 коп.,тому він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Представник відповідача надіслав заперечення проти задоволення вказаного позову, зазначаючи про його безпідставність. У вказаних запереченнях зазначено, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києві, його пенсія на теперішній час складає 16 019 грн. 74 грн., проте фактично йому виплачується пенсія у розмірі 12 386 грн. 19 коп. з урахуванням вимог ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми», яким встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), зокрема призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, письмові заперечення відповідача, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у жовтні 2016 року звертався до Головному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києвііз заявою про виплату йому пенсії у призначеному йому розмірі 16 019 грн. 74 грн., однак у виплаті такої йому було відмовлено листом від 18.10.2016 року за № 20045/03/Б-2087. Зазначена відмова мотивована Головним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві встановленим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми» обмеженням максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, таку відмову у виплаті призначеної позивачу пенсії у розмірі 16 019 грн. 74 грн., суд вважає протиправною, з огляду на таке.

Судом встановлено та ніким із сторін не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києві, з серпня 2004 року ОСОБА_1 призначено пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а 19.03.2013 року йому вперше встановлено стійку втрату працездатності та другу групу інвалідності довічно, інвалідність пов»язана з виконанням військової служби (довготривала дія компонентів ракетного палива та тривале несення бойового чергування у спеціальних підземних спорудах), що підтверджується довідою МСЕК серії 10 ААА № 805530 від 19.03.2013 року.

Розділ 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови призначення пенсій по інвалідності, встановлення інвалідності, причини інвалідності, розміри пенсій по інвалідності, надбавки та допомога до пенсії по інвалідності, підвищення пенсій по інвалідності, строки призначення і виплати пенсій по інвалідності.

Саме згідно норм вказаного вище закону ОСОБА_1 було перераховано пенсію, яка станом на 01.10.2016 року складає 16 019 грн. 74 грн., що зазначено самим відповідачем у листі позивачу від 18.10.2016 року за № 20045/03/Б-2087 та складається з: розміру пенсії позивача за вислугу років обчисленої з розрахунку 90% грошового забезпечення 12 233 грн. 39 коп. (13592,66 Х 90%); до грошового забезпечення враховано : оклад за посадою - 4316,00 грн., оклад за військове звання - 145 грн., відсоткову надбавку за вислугу років 40% - 1784,40 грн., експертна надбавка для керівного складу 20% - 863,20 грн., надбавку за особливі умови служби 90% - 5 620,86 грн., надбавку за таємність 20%-863,20 грн., всього: 13592,66 грн. З 01.01.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року за № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільщ вразливих верств населення» позивачу як інваліду війни 2 групи проводиться підвищення розміру пенсії за вислугу років понад 25 відсотків, що складає 3058,35 грн. Також враховано підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як інваліду 2 групи в розмірі 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що складає 452,00 грн.; цільова грошова допомога на прожиття відповідно до Закону України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» у озмірі 50 грн; підвищення до пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України про пенсії за особливі заслуги перед Україною», що складає 226,00 грн.; 70,76 грн. - доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року за № 1078.

Проте фактично виплачується ОСОБА_1 пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та згідно ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми» у розмірі 12 386 грн. 19 коп., що підтверджується довідками розрахунком пенсії, які надавалися Головним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві.

Так, згідно ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 13.11.2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частини перша, друга, п'ята статті 17 Основного Закону України).

Особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційний Суд України стверджував, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Також, рішенням Конституціного Суду України у справі за № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень; перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Зазначено в цьому рішенні Конституційного Суду України і те, що положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

З огляду на що посалання відповідача на правомірність такого обмеження позивача в розмірі виплати його пенсії суд вважає протиправним.

Посилання відповідача на Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми» з огляду на висновки які зробив Конституційний Суд України по суті таких обмежень, суд також вважає хибним, оскільки найвищу юридичну силу має Конституція України.

Окрім того, згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми» такі обмеження визначені з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", стаття 43 якого визнана Конституційним Судом України не конституційною.

Крім того, згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Про це також зазначено і в наказі Міністерства соціальної політики України, від 07.03.2013, № 106 "Про застосування норми абзацу третього пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Тоді як, позивачу пенсія призначалася ще у серпні 2004 року, а у березні 2013 року ОСОБА_1 було зроблено лише пеперахунок такої, тоді як Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної ситеми» на який посилається відповідач набрав чинності лише 01.10.2011 року, тобто через 7 років після призначення позивачу пенсії.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, виходячи із розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст, якого неодноразово було висловлено у рішені Конституційного Суду України обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення, що не було враховано відповідачем.

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у виплаті позивачу пенсії у повному її розмірі є протиправною, рівно як і обмеження виплати позивачу пенсії розміром 12386 грн. 19 коп.

Згідно ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно ст. 46 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, вимоги позивача в частині зобов»язання відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмежень максимальним розміром пенсії є також обгрунтованими, а тому такими, що також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 та постанова Кабінету міністрів України від 11.03.1994 року за № 162, ст.ст. 2, 6, 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними і зобов'язання здійснити певні дії, задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києвіпо обмеженню виплати пенсії ОСОБА_1 пенсії розміром 12386 грн. 19 коп. протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києвівиплачувати ОСОБА_1 призначену йому пенсію без обмежень максимальним розміром до наступного перерахунку пенсії на умовах та відповідно до законодавства.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києвівиплатити ОСОБА_1 недоплачену частину пенсії у період з 19.03.2013 року по (день рішення суду) відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА № 805530 від 19.03.2013 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києвіна користь держави судовий збір у розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя