Справа № 817/1303/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" січня 2017 р. Справа № 817/1303/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

позивача та його представника, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа - Березнівське віділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.07.2016 №1300 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в Національній поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.07.2016 №165о/с про його звільнення зі служби в поліції. Також, позивач просив ухвалити судове рішення про поновлення на посаді начальника сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 21.07.2016 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2016 по день постановлення рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про недотримання відповідачем встановленої процедури службового розслідування вчинення дисциплінарних проступків, що призвело до винесення незаконних та необгрунованих наказів, оскільки тільки рішення суду, що набрало законної сили щодо обвинувачення у вчиненні злочину може слугувати підставою для звільнення зі служби.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.07.2016 №1300 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.07.2016 №165о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 21.07.2016.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.07.2016 по 07.12.2016 в сумі 20711,32 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в сумі 6445,84 грн. (сума без сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати даної суми працівнику) допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 12.11.2002 року, з 29.04.2016 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції Рівненській області №87 о/с його призначено на посаду начальника сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (а.с.35-38).

21.06.2016 року до відповідача надійшла інформація про те, що цього ж дня приблизно о 16:15 працівниками прокуратури Рівненської області та Управління СБУ в Рівненській області, в рамках реалізації оперативної інформації у кримінальному провадженні під №0000096 від 14.06.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, під час отримання неправомірної вигоди був затриманий начальник сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3, який, перебуваючи на вул. Київській, 12 м. Березне, неподалік відділення поліції, отримав неправомірну вигоду від гр.ОСОБА_5 у вигляді грошових коштів у сумі 1000 грн. за сприяння останньому у безперешкодному здійсненні підприємницької діяльності.

22.06.2016 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, а саме - у тому, що він, будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу, поєднуючи із вимаганням, одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища (а.с.51-52).

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 22.06.2016 №149 «Про призначення службового розслідування» старшим інспектором з ОД ВМІ УКЗ ГУНП в Рівненській області спільно із старшим інспектором з ОД цього ж підрозділу проведено службове розслідування за фактом розпочатого кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_3 (а.с.46).

За результатами службового розслідування складено висновок, який затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області 04.07.2016 (а.с.39-43).

Відповідно до висновку службового розслідування, члени комісії вважали б за доцільне за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні обмежень і заборон, передбачених Законами України «Про запобігання корупції», «Про державну службу», грубому порушенні вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Законів України «Про Національну поліцію», а також невиконання вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, що проявилося у безвідповідальному ставленні до виконання службових обов'язків та, у свою чергу, набуло суспільного резонансу через створення негативної громадської думки та завдало непоправної шкоди репутації і авторитету діяльності Національної поліції України, начальника сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 звільнити зі служби в Національній поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.07.2016 №1300 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» наказано звільнити зі служби в Національній поліції начальника сектору превенції Березнівського відділення поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.44-45).

20.07.2016 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області прийнято наказ №165 о/с про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у запас Збройних Сил з постановкою на військовий облік за п.6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.6).

Суд першої інстанції надаючи оцінку оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень, дійшов висновку, що суб"єкт владних повноважень при їх прийнятті діяв протиправно.

Таких висновків суд дійшов у зв"язку з тим, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження №0000096, а не матеріалами службового розслідування, а тому факт відкриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 та повідомлення останньому про підозру у вчиненні злочину не може вважатися апріорі дисциплінарним проступком, несумісним з перебуванням в органах внутрішніх справ. На думку суду, вчинення кримінального (корупційного) правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, що передбачена п.10 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, а тому наказ про звільнення позивача за п.6 ч.1 ст.77 Закону «Про Національну поліцію» є передчасним.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України "Про Національну поліцію", який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Згідно ч. 2 ст.19 цього Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року № 901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.

Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 10 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено також підставою для звільнення і випадок набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що законодавець визначає як дві різні самостійні підстави звільнення за результатами службового розслідування та за наслідками набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а тому посилання суду першої інстанції на те, що звільнення позивача на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» є передчасним, оскільки вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена не грунтуються на вимогах зазначеного законодавства.

Із оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_3 від 20.07.2016 №165 о/с Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області вбачається, що на позивача було накладено дисциплінарне стягнення саме за результатами службового розслідування у вигляді звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні обмежень і заборон, передбачених Законами України «Про запобігання корупції», «Про державну службу», грубому порушенні вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Законів України «Про Національну поліцію», а також невиконання вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, що проявилося у безвідповідальному ставленні до виконання службових обов'язків та, у свою чергу, набуло суспільного резонансу через створення негативної громадської думки та завдало непоправної шкоди репутації і авторитету діяльності Національної поліції України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

За приписами ст. 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

Відповідно п.7.3 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України 22.02.2012 р. № 155 (які діяли на момент вчинення дисциплінарного проступку), працівнику органів внутрішніх справ забороняється використовувати свої службові повноваження та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Також, згідно приписів ч.2 ст.9 Закону України "Про державну службу" регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах прокуратури, апаратах судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Державні службовці зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

За приписами статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, визначені статтею 12 Дисциплінарного статуту, серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього ж Статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, за приписами якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ затверджена наказом МВС України від 12.03.2013 р. № 230, (далі - Інструкція № 230), згідно до п. 2.1 якої підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п.п.2.2.3. п. 2.2 Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником, зокрема, у разі повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Приписами п. п. 6.3.6 п. 6.3 Інструкції № 230 визначено, що до прав особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування належить оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування, у строки та в порядку, що визначені законодавством України.

В той же час, як зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивачем фактично не оскаржується ні процедура проведення службового розслідування відносно нього, ні висновки, до яких дійшла комісія, за наслідками такого розслідування. Посилання позивача на те, що порушено процедуру проведення службового розслідування без зазначення конкретних обставини не приймається судом до уваги, оскільки судом не встановлено порушень щодо призначення та проведення службового розслідування.

Так, матеріали справи містять докази, які слугували підставою для проведення службового розслідування, пояснення як позивача так і осіб, причетних до подій, які мали місце 12.06.2016 року. Зокрема, позивач не заперечував свою ініціативу у зустрічі з приватним підприємцем ОСОБА_5 щодо надання благодійної допомоги на ремонт автомобіля, отже, відповідно наявність самого факту такого позапроцесуального спілкування незалежно від наявності кримінального провадження свідчить про недотримання ОСОБА_3 обов'язків, визначених ст. 7 Дисциплінарного статуту та Правил поведінки та професійної етики .

Оскільки матеріалами службового розслідування було встановлено вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач при прийнятті спірних наказів діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було накладено на позивача саме у зв'язку з вчиненням останнім дисциплінарного проступку, що ним не спростовано, з огляду на надходження відповідної інформації з правоохоронних органів.

Доводи позивача та висновки суду першої інстанції про незаконне звільнення у зв'язку із недоведеністю його вини у скоєнні кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки хоча підстави для застосування дисциплінарної та кримінальної відповідальності і пов'язані між собою, проте не є тотожними.

Доказів на підтвердження того, що позивача звільнено з підстав визначених ч.1 п.10 Закону України "Про Національну поліцію" не надано та не встановлено судом.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги та ухвалив судове рішення не з"ясувавши в повному обсязі обставини, які мають значення для справи, що є безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог ст.202 КАС України та прийняття нового - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" грудня 2016 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу Головне управління Національної поліції в Рівненській області вул.М.Хвильового,2,м.Рівне,33028

4-третій особі: Березнівське віділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - вул.Київська,12,м.Березне,Березнівський район, Рівненська область,34600

5 - представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_3