Справа № 820/5064/16
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р.Справа № 820/5064/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016р. по справі № 820/5064/16

за позовом Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод"

до Головного управління Держпраці у Харківської області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

21.09.2016 року Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківської області, в якому просило суд скасувати постанову № 20-01-4306/1358-0235 від 07.09.2016 року, винесену заступником начальника Головного Управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М. про накладення штрафу на Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" в сумі 4350,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод", не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення вимог чинного законодавства України, при цьому зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору між сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 26.01.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що фахівцями Головного Управління Держпраці у Харківській області на підставі наказу від 03.08.2016 р. № 01.01-07/823 було здійснено позапланову перевірку на предмет додержання вимог законодавства з питань праці Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод".

За результатами перевірки було складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 20-01-4306/1358, в якому зафіксовані порушення Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" вимог законодавства, а саме: ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці", ч. 3 ст. 115 КЗпП України, ч. 3 ст. 24 Закону України "Про оплату праці", ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці", ч. 1 ст. 116 КЗпП України "Про оплату праці".

На підставі висновків вказаного акту перевірки Головним управлінням Держпраці у Харківській області було винесено постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № 20-01-4306/1358-0235 від 07.09.2016 року, якою накладено штраф на Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" у розмірі 4350,00 грн.

Позивач, Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод", не погодившись з вищевказаною постановою, звернувся до суду захистом своїх прав та інтересів.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач по справі надав достатні докази на підтвердження правомірності свого рішення.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Колегія суддів зазначає, що Державна служба України з питань праці здійснює перевірки відповідно до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 р. № 390 (далі по тексту - Порядок №390).

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 3 Порядку №390 інспектор може проводити планові та позапланові перевірки.

Абзацом 4 пункту 3 Порядку № 390 передбачено, що інспектор може проводити позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнобов"язкове державне соціальне страхування за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для здійснення перевірки було доручення Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці № 1387/4.3/4.3-3/3-16 від 29.07.2016 року щодо розгляду звернення ОСОБА_2

Колегія суддів зазначає, що 10.02.2016 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України №55 від 03.02.2016 року "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509", якою затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Так, Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509) визначений механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 ст. 265 КЗпП України.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Державної служби України з питань праці чи її територіального органу.

Відповідно до абз.2 п. 8 Порядку №509 за результатами розгляду справи про накладення штрафу уповноважена особа на підставі акта приймає відповідне рішення.

Як вже зазначалося вище, на підставі акту перевірки від 30.05.2016 року № 20-01- 4306/1358, яким встановлено порушення законодавства про працю, Головним управлінням Держпраці у Харківської області було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.09.2016 року № 20-01-4306/1358-0235 у сумі 4350 грн.

Колегія суддів зазначає, що позивачем по справі не було надано до судів першої та апеляційної інстанцій належних доказів на спростування висновків, викладених в акті перевірки, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням Держпраці у Харківської області було надано достатньо доказів на підтвердження правомірності ухвалення постанови № 20-01-4306/1358-0235 від 07.09.2016 року про накладення штрафу на Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" в сумі 4350,00 грн., а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року по справі №820/5064/16 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016р. по справі №820/5064/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 31.01.2017 р.