Справа № 817/948/15
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" січня 2017 р. Справа № 817/948/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "12" грудня 2016 р. про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Начальника відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської РДА Пінчука Федора Івановича, Констянтинівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила :

- визнати протиправними дії Начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Федора Івановича щодо надання позитивного висновку на проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_6 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1

- скасувати висновок Начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Федора Івановича щодо погодження проекту землеустрою для відведення гр. ОСОБА_6 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1

- визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівської сільської ради №372 від 19.08.2010 року «Про надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» для гр. ОСОБА_6, розміром 0,10 га, що в селі Орлівка, Сарненського району, Рівненської області.

Позивачем подано заяву про забезпечення даного адміністративного позову шляхом заборони Костянтинівській сільській раді Сарненського району вносити зміни у генеральний план села Орлівка, Сарненського району, Рівненської області; заборони Костянтинівській сільській раді Сарненського району розробляти новий генеральний план села Орлівка, Сарненського району, Рівненської області; заборони гр. ОСОБА_5 проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1 належній йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2014 року (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 року в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою вжити заходів щодо забезпечення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що існує очевидна загроза правам позивача внаслідок, на її думку, незаконної забудови, яку здійснює третя особа ОСОБА_5 та вказує на наявні очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення Костянтинівської сільської ради, що підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи у адміністративній справі № 817/948/15, проведеної Приватним підприємством "Експерт-Рівне-Консалт" від 15.09.2016 № 160630/1_С, а тому вважає, що існують підстави для забезпечення позову.

Представники позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали. Просили її задовольнити.

Представники відповідачів, треті особи в судове засідання не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника Костянтинівської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що передбачені ст.117 КАС України підстави для забезпечення позову відсутні, так як позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння йому шкоди, тому клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З вказаним висновком погоджується суд апеляційної інстанції, вказуючи наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.117,118 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Для забезпечення адміністративного позову суд може:

1) зупинити дію всього рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються;

2) заборонити вчиняти певні дії.

У заяві про забезпечення адміністративного позову і в матеріалах, доданих до позову, відсутні докази очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів або необхідності докласти для їх відновлення значних зусиль та витрат. Також в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивач оскаржує дії та рішення Костянтинівської сільської ради Сарненського району та Начальника відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Ф.І. з приводу надання дозволу на складання та погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_6 В свою чергу, 02.12.2014 року вказану земельну ділянку продано ОСОБА_5, на яку відповідно третя особа ОСОБА_5 має право власності.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що заявлені заходи забезпечення позову не є співрозмірними із його предметом, а забезпечення адміністративного позову з підстав очевидної протиправності оспорюваних рішень є передчасним, оскільки дане питання є предметом з'ясування під час розгляду та вирішення даної адміністративної справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, а не ухвалу в повному обсязі, то колегія суддів зазначає, що ст. 118 КАС України не передбачено обов'язковість складення та оголошення ухвали про забезпечення позову чи про відмову в його забезпеченні, в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала від 12.12.2016 року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "12" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Кульчинська Марія Христофорівна вул.8-го Березня,23,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

3- відповідачу/відповідачам: Начальник відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської РДА Пінчук Федір Іванович вул.Демократична,46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

4- Констянтинівська сільська рада вул.Шевченка,11,с.Костянтинівка,Сарненський район, Рівненська область,34509

5-третій особі: ОСОБА_5 - АДРЕСА_2

6- ОСОБА_6 - АДРЕСА_3