Справа № 473/3626/16-а
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3626/16-а
П О С Т А Н О В А
іменем України
"27" січня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Вуїва О.В.,
при секретарі судового засідання Заблоцькій М.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника Берікул Л.В., представника відповідача - Саламатіна О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову зазначав, що з 04 лютого 1987 року по 03 січня 1989 року він проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР та в якості військовослужбовця в складі В/Ч № НОМЕР_1 приймав участь в бойових діях на території Афганістану.
В 1987 році під час бойових дій отримав вогнепальне осколкове поранення попереку після чого тривалий час лікувався.
Після поранення стан здоров`я позивача поступово погіршувався. 20 січня 2016 року йому встановлено 3-ю групу інвалідності внаслідок поранення, травми чи захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
В зв`язку з цим ОСОБА_1 через командира В/Ч п/п НОМЕР_2 звернувся до Міністерства оборони України з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.
Проте протоколом від 20 травня 2016 року (затвердженим Міністром оборони України 23 травня 2016 року) відповідач повернув заяву позивача з доданими документами військовому комісаріату на доопрацювання.
ОСОБА_1 , вказуючи на те, що зміст протоколу від 20 травня 2016 року фактично свідчить про відмову Міністерства оборони України в призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, така відмова порушує його права, вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», а тому просив про визнання відмови незаконною та зобов`язання відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача Саламатін О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що:
- протокол від 20 травня 2016 року за своєю суттю та змістом не є рішенням Міністерства оборони України про відмову в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, а лише вказує на необхідність надання додаткових документів, потрібних для прийняття відповідачем остаточного рішення;
- позивачем не надано відповідачу усіх необхідних, передбачених законом документів для призначення та виплати допомоги;
- одна з вимог (про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу) виходить за межі повноважень суду, оскільки питання призначення та виплати допомоги належить до виключної компетенції відповідача.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Саламатіна О.В., показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оглянувши військовий квиток позивача та довідки до акту огляду МСЕК від 04 вересня 2012 року та від 20 січня 2016 року, суд прийшов до наступного.
Зокрема судом встановлено, що з 04 лютого 1987 року по 03 січня 1989 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР та в якості військовослужбовця в складі В/Ч № НОМЕР_1 приймав участь в бойових діях на території Афганістану.
З пояснень ОСОБА_1 та показань свідка ОСОБА_3 , інших доказів (а.с. 11) вбачається, що в 1987 році під час бойових дій позивач отримав вогнепальне осколкове поранення попереку.
В подальшому продовжив службу в складі Збройних Сил України на території України.
04 вересня 2012 року позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
09 березня 2011 року ОСОБА_1 звільнено у запас за станом здоров`я.
Згідно протоколу Центральної ВЛК МО України №4732 від 11 грудня 2015 року встановлено, що у 1987 році ОСОБА_1 отримав МВТ, вогнепальне осколкове поранення попереку, наслідком якого став шкіряний рубець у зазначеній анатомічній області, що в подальшому призвело до розвитку остеохондрозу поперекового відділу хребта, медіанної рецидивної грижі міжхребцевого диску L4-L5 з больовим синдромом, нижнім парапарезом, стану після операції (25 червня 2010 року) лівосторонньої часткової гемілямінектомії L4 хребця, видалення секвестрованої грижі диску L4-L5 та це пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
20 січня 2016 року йому підтверджено 3-ю групу інвалідності, визначено, що інвалідність виникла як наслідок поранення, травми чи захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
29 січня 2016 року ОСОБА_1 через командира В/Ч п/п НОМЕР_2 звернувся до Міністерства оборони України з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.
Проте протоколом від 20 травня 2016 року (затвердженим Міністром оборони України 23 травня 2016 року) відповідач повернув заяву позивача з доданими документами військовому комісаріату на доопрацювання.
Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в чинній на час виникнення спірних відносин редакції (далі - Закон) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону).
Згідно із п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (п.п. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).
У випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 2, 6, 8, 9 ст. 16-3 Закону).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (ст. 16-4 Закону).
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Відповідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно п.п. 1 п. 6 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з п.п. 11-13 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (п. 15 Порядку).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Отже рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовослужбовців приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним законом переліком документів, необхідних для призначення виплати. Рішення приймається комісійно.
Проте матеріали справи свідчать, що позивачем не надано, а військоматом не направлено відповідачу належних документів, що засвідчують про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Такими документами можуть бути довідка, видана військовою частиною або інші достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи (п. 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402).
Не містить такої інформації й військовий квиток позивача, де в п. 22 обов`язково зазначаються дані про наявність поранень (контузій, травм, каліцтва) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста та обставини виникнення таких поранень (контузій, травм, каліцтва).
За такого у відповідача не було достатніх підстав для прийняття рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, а тому відсутні підстави для визнання дій Міністерства оборони України протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Водночас суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що протокол від 20 травня 2016 року (затверджений Міністром оборони України 23 травня 2016 року), яким Міністерство оборони України повернуло заяву позивача з доданими документами військовому комісаріату на доопрацювання, за своєю суттю та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а відноситься до заходів організаційного характеру з метою усунення прогалин, що є перешкодою для подальшого прийняття рішення по суті питання.
За встановлених обставин вимоги позивача є передчасними, безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
В силу вимог ст. 94 КАС України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 8-12, 71, 86, 94, 160-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В. Вуїв