Справа № 345/15/17
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/15/17
Провадження № 2-а/345/76/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Слободян Т.Я.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_2 до Калуського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що, перебуваючи на посаді прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, 16.11.2016р. звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001р. Однак, рішенням Калуського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 21.11.2016 йому відмовлено в призначенні пенсії. Вважаючи вказану відмову незаконною, останній звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Калуського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні пенсії за вислугою років, скасувати її та зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, половину строку навчання на юридичному факультеті Прикарпатського університету ім.В.Стефаника та визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи 20 років 2 місяці 22 дні, у т.ч. 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі та 17 років 10 місяців 22 дні робота в органах прокуратури. Також просить зобовязати Калуське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугою років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, яка становить 10070,77 грн. відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області від 04.11.2016 за №18-544/1-16, починаючи з 16.11.2016 (з дня звернення за пенсією).

У судове засіданні позивач ОСОБА_2 не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у цого відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 з підстав зазнаних в запереченні та доповненні до заперечення. Просить врахувати, що відповідно до чинного Закону України «Про прокуратуру» у позивача немає достатнього стажу роботи в органах прокуратури. У запереченні на позов вказує, що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» особи мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років. Згідно поданих позивачем документів, стаж роботи, який давав би йому право на пенсійне забезпечення за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», становить 23 років 1 місяць (в т.ч. навчання 4 роки 10 місяців), в тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 9 місяців 23 дні. В доповненні до заперечення представник відповідача уточнив, що відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію зараховується тільки половина строку навчання у вищому юридичному закладі. Враховуючи, що позивач не навчався у вищому юридичному закладі, то підстав для зарахування періоду навчання до спец стажу немає. Окрім того, просить врахувати, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів","Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» прийнятий 02.03.2015, а Закон України «Про прокуратуру» прийнятий 14.10.2014, а тому підстав для призначення пенсії ОСОБА_2 немає. Відповідач посилається на аналогічну правову позицію, викладену в ухвалі ВАС України від 08.09.2016 (справа №К/800/3459/16).

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

16.11.2016 року позивач звернувся до Калуського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" /а.с.13-14/ та надав довідку прокуратури Івано-Франківської області № 18-544/1 вих-16 від 09.11.2016р. про заробітну плату, згідно якої заробітна плата прокурора Калуської місцевої прокуратури становить 10070,77 грн /а.с.16/

Копією листа Калуського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 21.11.2016 за №9075/03 позивачу повідомлено, що йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону Україну «Про прокуратуру». Згідно поданих ОСОБА_2 документів, стаж його роботи становить 23 років 1 місяць (в т.ч. навчання 4 роки 10 місяців), в тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 9 місяців 23 дні. Однак, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 та п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" підстав для призначення йому пенсії за вислугу років немає (а.с.15). В доповненнях до заперечення відповідач відхилив і твердження про зарахування позивачу періоду навчання до спецстажу.

Наявність трудового стажу (20 років 2 місяці 22 дні, у т.ч. 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі та 17 років 10 місяців 22 дні робота в органах прокуратури) підтверджується світлокопією трудової книжки серії АР№117832 ОСОБА_2 та світлокопією диплому про закінчення ним Прикарпатського університету ім.В.Стефаника і отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікації юриста (а.с.18-20).

Станом на час призначення позивача, а саме - з 09.12.1998р. до органів прокуратури, ч.2 ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991 (в редакції Закону України від 05.10.1995 № 358/95-ВР) передбачалося, що пенсії за вислугу років призначаються працівникам прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше.

Згідно ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (в редакції Закону України від 12.07.2001, №2663-ІІІ) встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

На підставі ч.5 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст.56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років.

При вирішенні даної справи суд, у відповідності із ч.1 ст.8 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно приписів ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій ).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини, а також виходячи із викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, вважаю, що позивач має право на отримання пенсії за вислугу років з вищевикладених підстав.

У зв'язку з цим доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що дії Калуського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років є протиправними, його рішення №9075/03 від 21.11.2016 слід скасувати та відповідача слід зобов'язати призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001) з 16.11.2016р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позов ґрунтується на чинному законодавстві, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.17, 19, 22, 64 Конституції України, ст .ст. 50-1, 86 Закону України "Про прокуратуру"(в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, керуючись ст.ст.2, 6-14, 17, 18, 19, 49, 160,161,163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до Калуського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити певні дії задоволити.

Визнати відмову Калуського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 пенсії за вислугу років неправомірною та скасувати рішення Калуського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 21.11.2016р. .

Зобовязати Калуське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років половину строку навчання на юридичному факультеті Прикарпатського університету імені ОСОБА_4 та визнати достатнім для призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж роботи 20 років 2 місяці 22 дні, у тому числі 2 роки 5 місяців половина строку навчання у вищому навчальному юридичному закладі та 17 років 10 місяців 22 днів робота в органах прокуратури.

Зобовязати Калуське обєднане Управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за вислугою років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, яка становить 10070,77 грн відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області від 04.11.2016р. №18-544/1-16 починаючи з 16.11.2016р.

Постанова може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: