Справа № 802/106/17-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 січня 2017 р. Справа № 802/106/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Вільчинського О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Гайсинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Гайсинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позов мотивований тим, що станом на дату звернення до суду відповідач має податковий борг з єдиного податку на загальну суму 2905,20 грн. Вказаний борг відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим поданий цей позов.

Ухвалою від 06.01.2017 суд відкрив скорочене провадження у справі, оскільки відповідно до пункту 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження. Зазначеною ухвалою суд запропонував відповідачу в 10-денний строк з дня одержання ухвали через відділ прийому суду або через відділення поштового зв'язку подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи в порядку скороченого провадження шляхом направлення копії ухвали суду на адресу його реєстрації, яка зазначена в матеріалах справи. Проте, конверт відділом зв'язку повернуто на адресу суду 16.01.2017.

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки, в матеріалах справи є достатні дані, що вказують на місцезнаходження відповідача за якою, згідно повернутого поштового конверту повідомлявся останній, суд вважає, що ухвала суду вручена відповідачу належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрований Бершадським РУЮ у Вінницькій області 12.08.2013 та перебуває на обліку у Бершадському відділенні Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Відповідно до заяви від 27.08.2013 відповідачем обрана ставка єдиного податку -20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати при переході на спрощену систему оподаткування (а.с. 6). Станом на дату звернення до суду за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість з єдиного податку в сумі 2905,20 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з такого.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Підпункт 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачає обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом

За приписами п.п. 36.1-п.36.3 ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пункт 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14 ПК України визначає, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 ПК України зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Відповідно до п. 176.1 "е" ПК України, платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань.

Пунктом 300.1 статті 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Стаття 295 ПК України визначає порядок нарахування та строки сплати єдиного податку. Відповідно до п. 295.1 цієї статті платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з п. 295.2 ст. 285 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання п. 59.3 ст. 59 ПК України позивачем сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 17.03.2016 № 522-25, якою визначено податковий борг в розмірі 2905,64 грн. Однак, суму податкового боргу, зазначену у вимозі, відповідач не сплатив. Докази оскарження/скасування зазначеної вимоги станом на день розгляду справи у суду відсутні.

Таким чином, за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 2905,20 грн., яка, зокрема, підтверджується наявними у матеріалах справи обліковими даними платника.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до положень статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу ФОП ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у відповідача податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 94 КАС України, відповідно до якої у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються, судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (24400, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку в сум 2905 (дві тисячі дев'ятсот п'ять) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович