Справа № 808/2825/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2017 рокусправа № 808/2825/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі №808/2825/16 за позовом ОСОБА_2 до Михайлівського районного центру зайнятості про визнання неправомірними дії та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.09.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Михайлівського районного центру зайнятості, в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Михайлівського районного центру зайнятості про призначення йому допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі;

- зобов'язати відача здійснити йому перерахунок виплат допомоги по безробіттю з 05.05.2016 рокпо день фактичного ухвалення рішення;

- визнати неправомірними дії відповідача щодо не прийняття рішення про призначення йому одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності;

- зобов'язати відповідача призначити йому одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності;

- зобов'язати відповідача для обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням виключити з розрахункового періоду місяці (з першого до першого числа), в яких він не працював з поважних причин, та включити до розрахункового періоду останні 12 місяців фактичної роботи (червень 2013 року - червень 2014 року).

Крім того, позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2016 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовна заява залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору, до 08 листопада 2016 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року адміністративний позов повернуто ОСОБА_2 у зв'язку з не усуненням позивачем недоліків позову.

Не погодившись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За нормами пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що з метою усунення недоліків позовної заяви, позивачу судом було надано строк для усунення таких недоліків, а саме: надати докази сплати суми судового збору в розмірі 2756 грн., оскільки адміністративний позов містить 5 вимог немайнового характеру. У зв'язку з тим, що у встановлений законом строк позивачем докази сплати судового збору у визначеному судом розмірі надано не було, адміністративний позов повернутий позивачу разом з доданими до нього документами.

Крім того, відмовляючи позивачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належних доказів майнового стану, який би позбавляв можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством України розмірі або відсутність достатніх коштів на рахунках позивача для оплати судового збору.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви долучається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Таким чином, нормами процесуального закону на позивача покладено обов'язок при зверненні до суду з позовом сплатити судовий збір та надати суду докази про його сплату.

Відповідно до частини першої ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

З тексту адміністративного позову вбачається, що предметом спору є порядок нарахування щомісячної допомоги по безробіттю та порядок призначення та розмір одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності. По суті, дві позовні вимоги стосуються перерахунку та призначення щомісячної допомоги по безробіттю та одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності в розмірі, який позивач вважає правильним, хоча і викладені такі вимоги п'ятьма пунктами.

Таким чином, суд першої інстанції, при визначенні необхідного для сплати за даним позовом розміру судового збору, не вірно встановив об'єкт, з якого треба

визначити розмір судового збору.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

З огляду на зміст та правову конструкцію ч.1 статті 88 КАС України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» колегія суддів вважає, що прийняття рішення про звільнення особи від сплати судового збору є дискреційною функцією суду, тобто вирішується останнім на свій власний розсуд, а тому суд апеляційної інстанції не вправі втручатись у вирішення вказаного питання та зобов'язувати суд першої інстанції звільняти певну особу від сплати судового збору.

Проте, посилання суду першої інстанції на ту обставину, що позивачем не надано належних доказів відсутності достатніх коштів на рахунках позивача для оплати судового збору, як на підставу відмови в задоволенні клопотання від сплати судового збору, є таким, що не ґрунтується на законі.

Таким чином, судом першої інстанції помилково визначено розмір судового збору, необхідного для сплати за даним адміністративним позовом та не враховано можливість застосування будь-яких положень ст.88 КАС України (зменшення розміру судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції безпідставно повернуто адміністративний позов, що відповідно до вимог ст.204 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі №808/2825/16 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі №808/2825/16 скасувати.

Справу №808/2825/16 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак