Справа № 816/4191/15
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 р.Справа № 816/4191/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2016р. по справі № 816/4191/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

04.09.2015 позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту - ФО-П ОСОБА_1, позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 року №.

В ході розгляду справи судом здійснено заміну відповідача - Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на її правонаступника - Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - ДПІ у м. Полтаві, відповідач).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 скасовано. Прийнято нову постанову. У задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 вересня 2016 року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 та Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами повторного розгляду справи, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавської області від 16 квітня 2015 року № .

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 10 ст. 18, абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 № 177, ст.ст. 69, 86, 138, 159 Кодексу адміністартивного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених у апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця виконавчим комітетом Полтавської міської ради 12 листопада 1999 року, номер запису в ЄДР 2 006192 /а.с. 10/.

На підставі наказу від 19 березня 2015 року №236 /а.с. 44/ та направлень на перевірку від 30 березня 2015 року №595 та №596 /а.с. 45/, працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГДРІ Фесенко Ю.П. та ГДРІ Денисенко І.І. 31 березня 2015 року проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктом господарювання - ФО-П ОСОБА_1 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, про що складено акт №90/16/31/21/ /а.с. 40-41/.

Висновками акту перевірки встановлено порушення ФО-П ОСОБА_1 положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", а саме, встановлено факт продажу у належному ФО-П ОСОБА_1 магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л міцністю 40% за ціною 34,75 грн, яка є нижчою ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957, про що свідчить фіскальний звітній чек №0002 від 25 червня 2014 року.

На підставі висновків акту фактичної перевірки №90/16/31/21/НОМЕР_2 від 31 березня 2015 року, ДПІ у м. Полтаві прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 року №, яким до ФО-П ОСОБА_1 за порушення положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10000,00 грн /а.с. 14/.

ФО-П ОСОБА_1 не погодився з вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його в судовому порядку.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення рішення від 16 квітня 2015 року № винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР).

Пунктом 1 статті 16 Закону №481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною десятою статті 18 Закону №481/95-ВР визначено, що право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надане Кабінету Міністрів України.

На виконання положень частини десятої статті 18 Закону №481/95-ВР Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 30 жовтня 2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі - постанова КМУ №957).

Постановою КМУ №957 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 №177 (тобто станом на червень 2014 року - період реалізації горілки "Древнє Києвськая") визначено мінімальну роздрібну ціну за 1 літр 100-відсоткового спирту, що застосовується до 31 липня 2014 року, в розмірі 174,50 грн за товар "горілка та лікеро-горілчані вироби, інші".

За приписами абзацу 13 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР (в редакції, чинній на момент винесення спірного ППР) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Із приписів наведених норм слідує, що визначальним питанням для підтвердження чи спростування порушення є встановлення факту продажу горілки та інших лікеро-горілчаних виробів за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; - застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону фіскальні функції - здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам'яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Зі змісту вказаних норм слідує, що будь-яка розрахункова операція має бути зафіксована фіскальною пам'яттю реєстратора розрахункових операцій, яку не можливо змінити чи знищити без пошкодження самого пристрою, а також за фактом здійснення розрахункової операції має бути роздрукований розрахунковий документ.

За порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції (стаття 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг").

Як слідує з матеріалів справи, відповідач стверджує про встановлений перевіряючими факт реалізації 25 червня 2014 року у належному ФО-П ОСОБА_1 магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" пляшки горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л міцністю 40% за ціною, яка є нижчою ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957. Оприбуткування даної горілки у магазині відбулося на підставі накладної ПП "Полагропром" від 19 червня 2014 року №ЦП-0093652 (одержувач ОСОБА_1, пункт розвантаження - маг. "ІНФОРМАЦІЯ_1" АДРЕСА_1), в якій зокрема, вказаний товар - горілка особлива Класична "Древнє Києвськая" 0,5 л та зазначено код сертифіката відповідності на дану горілку UA1.024.Х006221-13 /а.с. 94/. В посвідченні якості горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л вказується міцність напою - 40% /а.с. 132/.

Так, виходячи з встановлених Кабінетом Міністрів України мінімальних роздрібних цін, контролюючим органом розраховано мінімальну ціну 0,5 л горілки 40 % - 174,5 х 40 % х 0,5 / 100% = 34,90 грн.

Разом з тим, як зафіксовано у акті фактичної перевірки від 31 березня 2015 року №90/16/31/21/НОМЕР_2 у належному ФО-П ОСОБА_1 магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" 25 червня 2014 року мала місце реалізація пляшки горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л міцністю 40% за ціною 34,75 грн.

На підтвердження факту реалізації позивачем горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л міцністю 40% за ціною, нижче встановленої, до матеріалів справи представлений фіскальний чек №0002 від 25 червня 2014 року, роздрукований на РРО "Міnі-500.02 МЕ, заводський номер ПБ57725995, фіскальний номер о 08:02 25 червня 2014 року /а.с. 15/.

Під час розгляду справи представник позивача не заперечувала належність зазначених РРО та фіскального чеку № 0002 від 25 червня 2014 року ФО-П ОСОБА_1

За наслідками дослідження вказаного фіскального чеку судом встановлено, що на суму 34,75 грн в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1 в м. Полтава ФО-П ОСОБА_1 о 08:02 25 червня 2014 року реалізовано горілку "Древнє Києвськая".

При цьому, даних про об'єм реалізованої пляшки горілки "Древнє Києвськая" та її міцність фіскальний чек не містить.

Як пояснив представник позивача, протягом 2014-2015 років ПП "Полагропром" від ТОВ "СВКЗ" отримувалася горілка ТМ "Древнє Києвськая" в ємностях 0,25 л, 0,5 л, 0,1 л, 0,2л (лист ПП "Полагропром" від 22 вересня 2015 року №235 /а.с. 68/). Вказана горілка у подальшому реалізовувалася ПП "Полагропром" підприємствам роздрібної торгівлі в м. Полтаві та Полтавській області, в тому числі ФО-П ОСОБА_1 Так, станом на 25 червня 2014 року на реалізації у належному ФО-П ОСОБА_1 магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" перебувала горілка "Древнє Києвськая" міцністю 40% у пляшках об'ємами як 0,5 л, так і 0,25 л, що підтверджується видатковими накладними №ЦП-0052537 від 03 квітня 2014 року, №ЦП-0056066 від 10 квітня 2014 року, №ЦП-0059615 від 17 квітня 2014 року, №ЦП-0093652 від 19 червня 2014 року /а.с. 91-94/. Відтак, твердження контролюючого органу щодо реалізації 25 червня 2014 року згідно фіскального чеку №0002 пляшки горілки "Древнє Києвськая" міцністю 40%, місткістю 0,5 л позивач вважає тільки припущенням контролюючого органу та зазначає, що в дійсності згідно вказаного фіскального чеку у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за ціною 34,75 грн була реалізована пляшка горілки "Древнє Києвськая" міцністю 40%, місткістю 0,25 л.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення продавця магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_4, відібрані у останньої перевіряючими в ході проведення фактичної перевірки а.с. 43. Згідно цих пояснень ОСОБА_4 підтвердила реалізацію 25 червня 2014 року у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" горілки "Древнє Києвськая" 0,5 л за ціною 34,75 грн.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_4 у період з 24 червня 2014 року по 30 червня 2014 року включно, продаж товарів у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" не здійснювала, оскільки згідно робочого графіку зазначені дні для неї були вихідними днями, а відтак, їй взагалі не було й не могло бути відомо, яку саме місткість мала пляшка горілки, реалізована згідно фіскального чеку № 0002 від 25 червня 2014 року.

Вказане підтверджується, долученим до матеріалів справи, табелем обліку використання робочого часу, відповідно до якого у період з 24 червня 2014 року по 30 червня 2014 року включно продаж товарів у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" здійснювала продавець ОСОБА_5 /а.с. 19/.

При цьому, слід зауважити, що пояснення у продавця про факт реалізації, що відбувся 25 червня 2014 року, відібрані контролюючим органом 31 березня 2015 року, тобто після спливу восьми місяців.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Нормами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення попередніх інстанцій та повертаючи справу на новий розгляд, зазначив, що при розгляді даної справи необхідно з'ясувати, якими належними та допустимими доказами у справі підтверджується факт продажу 25 червня 2014 року у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" пляшки горілки "Древнє Києвская" місткістю 0,5 л міцністю 40% за ціною 34,75 грн, яка є нижчою ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957.

З урахуванням висновків Вищого адміністративного суду України, судом першої інстанції витребовувалися від ДПІ у м. Полтаві належні та допустимі докази у справі на підтвердження факту продажу 25 червня 2014 року у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" пляшки горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л міцністю 40 % за ціною 34,75 грн, яка є нижчою ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957.

Однак, відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки фактичної перевірки позивача з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, а саме - встановлення факту продажу 25 червня 2014 року у належному ФО-П ОСОБА_1 магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" пляшки горілки "Древнє Києвськая" місткістю 0,5 л міцністю 40% за ціною 34,75 грн, яка є нижчою ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Інших порушень відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення рішення від 16 квітня 2015 року № винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є неправомірним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та необхідності, з урахуванням приписів ст. 11 КАС, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 16 квітня 2015 року №.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2016р. по справі № 816/4191/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2017 р.