Справа № 556/1650/16-а
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2016-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 556/1650/16-а
Номер рядка звіту 90
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2016 р.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час служби в СБУ загинув її син ОСОБА_3, і вона отримує пенсію по втраті годувальника. У відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме відповідно до п. «б» частини 1 статті 36 Закону пенсія має бути призначена у розмірі 30 % заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї. Проте, зазначає, що при призначенні їм пенсії, відповідач протиправно не врахував усіх складових грошового забезпечення загиблого годувальника за останньою штатною посадою. Тому просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати останнього перерахувати раніше призначену їй пенсію та виплачувати її, виходячи із розміру грошового забезпечення загиблого годувальника ОСОБА_3 за його останньою штатною посадою перед смертю, враховуючи всі види грошового забезпечення.

У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнила позовні вимоги

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, крім того, представником відповідача на адресу суду подано заперечення на адміністративний позов, із якого вбачається, що призначення пенсії позивачеві було проведено у відповідності до діючого законодавства, і підстав для її перерахунку суд не вбачає. Тому просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Сторони в позові, письмових поясненнях та запереченнях визнали ту обставину, що позивачу ОСОБА_2 призначено пенсію по втраті годувальника сина ОСОБА_3, майора СБУ, який помер 13.04.2014 року.

Згідно грошового атестата серії СБ №019358, виданого ФЕУ Служби безпеки України, станом на 13 квітня 2014 майор ОСОБА_3 був задоволений наступними видами грошового забезпечення: посадовим окладом; окладом за військове звання; процентною надбавкою за вислугу років у розмірі 25%; надбавкою за таємність у розмірі 15%; надбавкою військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 50%, надбавкою за особливо важливі завдання у розмірі 100%; надбавка військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності в розмірі 20%, надбавка військовослужбовцям відділу «К» СБ України, премією у розмірі 82%, а всього розмір грошового забезпечення складав 9278 грн. 18 коп.

Станом на 01 січня 2014 року вислуга майора ОСОБА_3 склала 12 років 05 місяців 21 днів.

Як вбачається із розрахунку пенсії у разі втрати годувальника, призначеної позивачу ОСОБА_3, відповідач виходив із розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років у розмірі 25% та середньомісячною сумою додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці за останньою штатною посадою загиблого.

Свої дії, пов'язані із розрахунком пенсії позивачеві відповідач мотивує положеннями частини 3 статті 43 Закону, якою передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію та членам їх сімей обчислюється з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, установлені законодавством та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пунктом 7 якої передбачено, що розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням і, що середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Проте, застосований відповідачем порядок нарахування пенсії позивачу, на думку суду, суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

За змістом статті 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до вимог статті 22 Конституції України забороняється звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону, в редакції яка діяла до внесення в неї змін, визнаних неконституційними, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

До вказаної частини ст..43 Закону було внесено зміни підпунктом 29 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VІ, однак вказані зміни Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

З урахуванням викладеного, виходячи із конституційних принципів верховенства права та недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд приходить до висновку, що при розрахунку пенсії позивачеві, відповідач протиправно керувався положенням Закону, яке компетентним органом визнано неконституційним.

Що стосується Постанови КМ України №393 від 17.07.1992 року, на яку посилається відповідач, то у відповідності до п.6) ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З огляду на викладене, суд знаходить адміністративний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі Статті 8 Загальної декларації прав людини, статей 19, 22 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", керуючись статтями 8-12, 14, 18, 69, 71, 72, 159-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо нарахування ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника, виходячи із середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення загиблого ОСОБА_3 за 24 місяці його служби, а не із розміру його грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед смертю та відмову здійснити перерахунок і виплату недоотриманих пенсій - протиправними.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у відповідності до вимог статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» здійснити перерахунок пенсій та виплачувати ОСОБА_2, пенсію по втраті годувальника, починаючи із 06 червня 2016 року, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед смертю ОСОБА_3, враховуючи посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) всіх видів та премію.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку, якщо вона не буде скасована.

Суддя: Іванків О.В.