Справа № 820/3174/16
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 р.Справа № 820/3174/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2016р. по справі № 820/3174/16

за позовом Приватного підприємства "Агро Маркет"

до Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області , Сектору державної реєстрації Лозівської районної державної адміністрації треті особи: Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області , ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство «Агро Маркет» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправним рішення № 28515134 від 29.02.2016 року Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 23.02.2016 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки б/н від 26.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року вказаний позов задоволено.

Третя особа - ОСОБА_1, не погодившись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 07.04.2008 року між Приватним підприємством «Агро Маркет» та ОСОБА_1 укладено договір № 112 оренди земельної ділянки, п. 1.1. якого передбачено, що орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області. Земельна ділянка належить Орендодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 765755. Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. Договору № 112 Договір укладено на десять років. Договір діє з 07.04.2008 року до 07.04. 2018 року.

Вказаний договір зареєстровано у Лозівському відділі Лозівському відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «ЦДЗК», про що у книзі реєстрації договорів оренди землі зроблено запис від 18.12.2009 року № 60 та підписано акт примання-передачі земельної ділянки (а.с. 10-12).

06.04.2016 року позивачем отримано лист Управляння Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області, у якому зазначено, що згідно книг реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди земельних ділянок станом на 31.12.2012 року право користування земельною ділянкою кадастровим номером НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 належить ПП «Агро Маркет» до 07.04.2018 року, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки № 60 від 18.12.2009 року, орган який проводив реєстрацію - ХРФ ДП «Центр ДЗК».

Крім того, Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області повідомило про те, що 23.02.2016 року Лозівським міськрайонним управлінням юстиції зареєстровано договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 терміном на 7 років (а.с. 16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно п. «а» ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Як встановлено ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень на момент виникнення спірних правовідносин врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України № 1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор в тому числі: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Із долученої до матеріалів адміністративної справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 23.02.2016 року відповідачем здійснено реєстрацію договору оренди землі від 26.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строком на 7 років - запис 3491593 (а.с. 31-35).

Порядок проведення державної реєстрації прав визначено ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в який встановлено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Колегія суддів зазначає, що на момент внесення спірного запису інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна містила запис 13491532, стосовно державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 07.04.2008 року № 112, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 строком на 5 років з правом пролонгації, передачі в суборенду (а.с. 31-35).

Проте із долучених до матеріалів справи договору оренди земельної ділянки від 07.04.2008 року № 112, листа Управління держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області від 06.04.2016 року № 27-20.04-0.4.-1216/2-16 вбачається, що на момент вчинення спірного запису договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та позивачем був чинний. Доказів розірвання, припинення вказаного договору ані відповідачем, ані третіми особами в судове засідання не надано, як не встановлено і судом в порядку ст. 11 КАС України.

Крім цього колегія суддів зазначає, що з досліджених інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно встановлено, що датою реєстрації оскарженого запису є 23.02.2016 року , а підставою для внесення запису є рішення № 28515134 від 29.02.2016 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність зареєстрованого іншого речового права на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1: право оренди за ОСОБА_2, що порушує право позивача та відповідно суперечить вимогам Закону України № 1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Разом з тим, згідно абз. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши встановлені обставини у справі, з метою захисту належних прав та інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправним рішення № 28515134 від 29.02.2016 року Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 23.02.2016 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки б/н від 26.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2016р. по справі № 820/3174/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 24.01.2017 р.