Справа № 826/3456/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 грудня 2016 року № 826/3456/16

Окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Качура І.А., суддів Данилишина В.М., Келеберди В.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заступник директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій Оганнісян Тігран Айкович про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач, ДСНС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заступник директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій Оганнісян Тігран Айкович в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив :

- визнати протиправними дії Державної служби з надзвичайних ситуацій України щодо відмови йому у призначенні на посаду заступника директора департаменту ресурсного забезпечення Державної служби з надзвичайних ситуацій України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної України служби з надзвичайних ситуацій від 15 грудня 2016 року № 219 «Про переведення» в частині переведення Оганнісяна Т.А. на посаду заступника директора департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

- стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 серпня 2015 року Державна служба України з надзвичайних ситуацій у друкованому засобі масової інформації - «Газета по - українські» оголосила конкурс на заміщення вакантної посади заступника директора департаменту ресурсного забезпечення.

Позивачем була прийнята участь у вказаному конкурсі та за результатами рішення конкурсної комісії, його було оголошено переможцем та ознайомлено з відповідним протоколом.

Також, позивач зазначає, що у період з 01.09.2015 року по 21.09.2015 року ним успішно пройдене стажування на вищевказану посаду.

На виконання Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого Постановою КМУ від 25.03.2015 року № 171, відповідачем було організовано проведення спеціальної перевірки щодо позивача.

Протягом жовтня-листопада 2015 року, як зазначено у позові, на адресу відповідача надходили позитивні відповіді щодо проходження ОСОБА_1 спеціальної перевірки, зокрема від Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України, Державної фіскальної служби України, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Проте, рішення про призначення або відмову у призначенні позивача на посаду відповідачем не приймалося з причин відсутності довідки з Міністерства внутрішніх справ України.

З метою з`ясування ненадходження вищевказаної довідки на адресу Державної служби України з надзвичайних ситуацій, як вказано у позові, позивач на початку листопада 2015 року звернувся до Управління інформаційного забезпечення ГУ МВС в м. Києві. Після чого самостійно її отримав у Головному управлінні МВС України в м. Києві та передав співробітнику департаменту кадрів Державної служби з надзвичайних ситуацій України Корченюк Т.Г.

Відповідно до цієї довідки, інформації, яка б перешкоджала призначенню позивача на посаду з підвищеним корупційним ризиком, не виявлено.

В подальшому співробітниками кадрового департаменту Відповідача повідомлено позивача про наявність іншої довідки МВС України, відповідно до змісту якої, ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності та у відношенні нього існують незавершені кримінальні справи.

02 грудня 2015 року ОСОБА_1 письмово звернувся до відповідача з проханням повідомити про прийняте рішення стосовно призначення його на посаду, однак до теперішнього часу відповіді на своє звернення не отримав.

Крім того, як вказує позивач, 03.12.2015 року він звернувся з листом до Департаменту інформаційної політики поліції 102 з проханням відкликати направлену на адресу відповідача довідку, яка містить недостовірні дані та видати йому іншу довідку про відсутність в нього судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності. Така довідка була видана позивачу.

Однак, 21.12.2015 року відповідач ознайомив ОСОБА_1 з довідкою від 07.12.2015 року про результати спеціальної перевірки стосовно нього, відповідно до змісту якої, позивач притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення низки господарських злочинів. Ознайомившись з довідкою, позивач власноручно написав свої заперечення щодо її змісту, оскільки вказана інформація є недостовірною та не відповідає дійсності.

Також, як зазначає позивач у своєму позові, з будь - яким рішенням щодо відмови у призначенні його на посаду за результатами спеціальної перерви, окрім вищевказаної довідки, відповідач його не ознайомлював.

23.12.2015 року позивачем на адресу відповідача були направлені зауваження на довідку, яка містить недостовірні дані стосовно нього, а також довідка Департаменту інформаційної політики поліції 102 від 03.12.2015 року та копія постанови про закриття кримінальної справи від 16.09.2014 року.

26.01.2016 року позивач ознайомився вже з іншою довідкою про результати спеціальної перевірки стосовно нього від 12.01.2016 року за №28-1/60/38, яка, на думку позивача, була оформлена відповідачем також з порушеннями вимог чинного законодавства України.

Будь - якого рішення про відмову у призначенні позивача на посаду за результатами спеціальної перевірки, відповідач не надав.

Крім того, як зазначено у позовній заяві, позивач 01.02.2016 року направив на адресу відповідача письмові зауваження на довідку від 12.01.2016 року та просив внести до неї зміни та призначити його на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби з надзвичайних ситуацій України.

Листом від 04.02.2016 року № 03-1510/283 позивача було повідомлено про те, що зміни до довідки про результати проходження спеціальної перевірки від 12.01.2016 року відповідачем були внесені, а саме вказано, що інформації, яка б перешкоджала призначенню позивача на посаду, не виявлено, однак у зв`язку з тим, що попередня довідка містила таку інформацію, 15.12.2015 року на посаду заступника директора департаменту ресурсного забезпечення призначено іншу особу.

Вважає вказані дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, уточнені позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Жукова О.М., яка діє на підставі довіреності під час розгляду справи позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила у їх задоволенні відмовити.

У своїх письмових запереченнях Державна служба України з надзвичайних ситуацій позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне:

У відповідності до вимог чинного законодавства Голова Державної служби України з надзвичайних ситуацій наділений правами, що дають йому можливість на власний розсуд призначати на посади та звільняти з посад за погодженням із Міністром внутрішніх справ керівників і заступників керівників самостійних структурних підрозділів апарату ДСНС України шляхом видання відповідного наказу з кадрових питань за власним підписом.

У зв`язку чим, відповідач вважає необґрунтованими твердження позивача стосовно обов`язку Голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду державного службовця, оскільки це право керівника державного органу щодо призначення на посаду конкретної особи або відхилення запропонованої конкурсною комісією кандидатури, а не обов`язок.

Крім того, у своїх письмових запереченнях відповідач зазначив, що у серпні 2015 року ДСНС України оголосила конкурс на заміщення вакантної посади заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України у друкованому засобі масової інформації «Газета по-українськи», зазначена посада комплектується - державним службовцем.

Згідно з вимогами чинного на той момент законодавства України, з метою набуття практичного досвіду, перевірки професійного рівня і ділових якостей особи, яка претендує на посаду державного службовця, може проводитися стажування терміном до двох місяців із збереженням заробітної плати за основним місцем роботи.

У відповідності до наказу від 01.09.2015 року №155 «Про стажування» Головою ДСНС України прийнято рішення про проведення стажування ОСОБА_1, радника начальника ДТГО «Південно - західна залізниця» на посаді заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України з 01 вересня до 22 вересня 2015 року із збереженням заробітної плати за основним місцем роботи.

Після цього, відповідно до Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2002 року № 169, відповідачем було проведено конкурс на заміщення посади заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України, за результатами якого, комісією вирішено рекомендувати на вказану посаду ОСОБА_1, що підтверджується відповідним протоколом від 09.10.2015 року №15.

Також, як зазначено у запереченнях, оскільки вказана вакантна посада є посадою державного службовця та передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища та належить до посад з підвищеним корупційним ризиком, діючим законодавством передбачено порядок проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад.

Таким чином, після проходження конкурсу на заміщення вакантної посади заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення стосовно ОСОБА_1 09.10.2015 року було розпочато спеціальну перевірку відомостей.

07 грудня 2015 року на адресу відповідача надійшла відповідь з Головного управління Національної поліції України в м. Києві від 02.11.2015 року за №26/5-10050ГУ, в якій зазначено, що ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності по кримінальній справі.

Після надходження решти листів на запити відповідача з відповідних міністерств та відомств, було сформовано довідку про результати спеціальної перевірки від 07.12.2015 року № 28-1/60/1844, в якій вказано про повідомлення з ГУ Національної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Саме з урахуванням цієї відповіді відповідачем не було прийнято позитивного рішення щодо призначення позивача на вакантну посаду - заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Крім того, відповідач у своїх запереченнях вказав, що складання протоколу, акту або наказу тощо з цього приводу законодавством не передбачено.

Також, відповідач зазначив, що всупереч вимогам Порядку про проведення спеціальної перевірки від ОСОБА_1 заяви на ім`я Голови ДСНС України про призначення його на вищевказану посаду через Департамент персоналу не надходило, а тому подання про погодження на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення не складалося та у встановленому порядку не направлялося до МВС України.

Тобто, відповідач вважає, що оскільки ОСОБА_1 не було реалізовано право на призначення на вищевказану посаду шляхом написання відповідної заяви, тому призначення на цю посаду останнього не відбулося, а наявність рекомендації конкурсної комісії без написання заяви особи, яка претендує на заміщення вакантної посади на призначення на посаду не є у повній мірі вираженням волевиявлення обіймати таку посаду.

Крім того, відповідно до заперечень, Наказом ДСНС України від 15.12.2015 року №219 «Про переведення» головного спеціаліста відділу закупівель, гуманітарної допомоги та управління майном Департаменту ресурсного забезпечення Оганнісяна Т.А. переведено на посаду заступника директора цього Департаменту, як такого, що пройшов стажування. Призначення відбулося в межах та спосіб, визначені чинним законодавством на підставі заяви Оганнісяна Т.А., звіту про стажування та погодження Міністра внутрішніх справ України. Спеціальна перевірка стосовно Оганнісяна Т.А. не проводилася.

Також, відповідач не погоджується з твердженнями позивача стосовно того, що останнього не було повідомлено про прийняте рішення щодо його призначення на посаду, оскільки листом від 30.12.2015 року № 03-19373/283 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що йому відмовлено у прийнятті на роботу за результатами проведення спеціальної перевірки.

21.12.2015 року ОСОБА_1 ознайомлювався з довідкою про результати спеціальної перевірки щодо нього від 07.12.2015 року № 28-1/60/1844 та зазначав, що кримінальна справа стосовно нього закрита, а відповідні документи були ним направлені до МВС України.

11 січня 2016 року на адресу відповідача надійшов лист Головного управління Національної поліції в м. Києві від 29.12.2015 року № 26/5-75ГУ, відповідно до якого, кримінальна справа щодо ОСОБА_1 закрита.

З урахуванням цієї інформації відповідачем було сформовано іншу довідку про результати спеціальної перевірки від 12.01.2016 року № 28-1/60/38 стосовно ОСОБА_1, в якій зазначено, що інформації, яка перешкоджає зайняттю останнім посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком, не виявлено, про що повідомлено позивача листом від 14.01.2016 року № 03-465/286.

Також, відповідач зазначив, що Оганнісяна Т.А. призначено на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України на законних підставах, оскільки рішення Голови ДСНС України про призначення його на посаду було прийнято 15 грудня 2015 року, а відомості щодо відсутності інформації, яка б перешкоджала ОСОБА_1 займати вказану посаду, надійшли до ДСНС України у січні 2016 року.

Крім того, відповідно до наданих суду додаткових письмових пояснень відповідача Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 545 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 р. №179 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2010 р. №846» внесено зміни до абзацу другого пункту 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 179, відповідно до вказаних змін, Департамент очолює директор, який може мати не більше двох заступників - начальників відділів, тобто з огляду на вказані зміни, відповідач вказує, що посади заступника директора у департаменті не повинно бути, а тому на виконання вищевказаної постанови КМУ та відповідно до нової структури й штату апарату ДСНС України посада заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України, яка б комплектувалася державним службовцем на заміщення якої претендує ОСОБА_1 - відсутня.

Просив у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Під час розгляду справи представник третьої особи Оганнісяна Т.А. - Пода В.В., який діє на підставі довіреності, заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог та просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду письмові заперечення проти позову.

В судовому засіданні за згодою представників сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Як вбачається з наданої суду копії засобу масової інформації - «Газети по - українськи» випуск №66(1818) від 18 серпня 2015 року, Державною службою України з надзвичайних ситуацій було оголошено відкритий конкурс на заміщення вакантної посади зі складанням іспиту - Заступника директора департаменту ресурсного забезпечення.

Як було встановлено судом та проти чого не заперечували сторони, на заміщення вказаної вакантної посади претендував позивач ОСОБА_1, на якого Наказом (по особовому складу державної служби) Голови ДСНС України від 06.08.2015 року № 142 покладено виконання обов`язків радника Голови на громадських засадах.

Відповідно до наданої суду копії Витягу з Наказу (по особовому складу державної служби) від 01.09.2015 року №155, Головою ДСНС України прийнято рішення про проведення стажування ОСОБА_1, радника начальника ДТГО «Південно - західна залізниця», на посаді заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення з 01 вересня 2015 року до 22 вересня 2015 року із збереженням заробітної плати за основним місцем роботи на підставі заяви ОСОБА_1 та індивідуального плану стажування.

Протоколом № 15 засідання конкурсної комісії ДСНС України від 09.10.2015 року ОСОБА_1 був рекомендований комісією для призначення на вакантну посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення.

Також, судом встановлено, що після проходження конкурсу відносно ОСОБА_1 Державної службою України з надзвичайних ситуацій було розпочато перевірку відомостей.

07 грудня 2015 року за вх.. №65/25787 на адресу ДСНС України надійшла відповідь Управління інформаційно - аналітичного забезпечення ГУ МВС України в м. Києві від 02.11.2015 року №26/5-10050ГУ, відповідно до якої під час проведення перевірки встановлено, що «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягувався до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 10222-2-1-2011/000013, порушеній 11.06.2010 р. ГСУ МВС України за статтями 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.3, 364 ч.2 КК України 2001 р. Обвинувачення пред`явлено 29.07.2011 р., а 17.12.2011 р. було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд. Рішення по справі до МВС не надходило».

На підставі відповідей з відповідних Міністерств та відомств, Директором Департаменту ДСНС України було сформовано довідку про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 від 07.12.2015 року №28-1/60/1844, відповідно до якої стосовно останнього наявна інформація, що перешкоджає зайняттю ним посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 10222-2-1-2011/000013, порушеній 11.06.2010 р. ГСУ МВС України за статтями 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.3, 364 ч.2 КК України 2001 р. Обвинувачення пред`явлено 29.07.2011 р., а 17.12.2011 р. було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд. Рішення по справі до МВС не надходило.

З вказаною довідкою ОСОБА_1 був ознайомлений 21.12.2015 року, з висновками не погодився, оскільки провадження по кримінальній справі відносно нього було закрито на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва, що підтверджується власноручно наданими письмовими поясненнями позивача на самій довідці, а також наданою суду копією зауважень на Довідку про результати спеціальної перевірки від 23.12.2015 року з додатками до них, яка надійшла на адресу відповідача за вх..1261/115

Також, як вбачається з матеріалів справи, стажування на вищевказану посаду у період з 26.11.2015 року по 04.12.2015 року проходив Оганнісян Т.А., який відповідно до доповідної записки директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України від 04.12.2015 року, план стажування виконав у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до наданої суду копії заяви Оганнісяна Т.А., останній надав на ім`я Голови ДСНС України письмову заяву з проханням перевести його з посади головного спеціаліста відділу закупівель, гуманітарної допомоги та ресурсного забезпечення на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України.

11 грудня 2015 року за №42143/Ав Міністром внутрішніх справ України Аваковим А.Б. було погоджено пропозицію Державної служби України з надзвичайних ситуацій про призначення Оганнісяна Тіграна Айковича нап посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення апарату ДСНС України.

Згідно з копією Витягу з Наказу (по особовому складу державної служби) від 15.12.2015 року №219 «Про переведення» головного спеціаліста відділу закупівель, гуманітарної допомоги та управління майном Департаменту ресурсного забезпечення Оганнісяна Тіграна Айковича переведено на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення, як такого, який пройшов стажування.

Як вбачається з наданої суду копії повідомлення Управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в м. Києві від 29.12.2015 року № 26/5-751ГУ, яке надійшло на адресу ДСНС України 11.01.2016 року за вх.. 65/519, під час проведення перевірки відомостей, що подав ОСОБА_1, встановлено, що останній «притягувався до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 10222-2-1-2011/000013, порушеній 11.06.2010 р. ГСУ МВС України за статтями: 191 ч.5, 366 ч. 2, 209 ч.3, 364 ч. 2 КК України 2001 р. Зазначена справа розглядалася 16.09.2015 року Святошинським районним судом м. Києва за статтями: 191 ч.5, 209 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2 КК України 2001 р. У ході судового засідання кримінальну справу закрито по статті 282 ч.2 КПК України (в редакції 1960 року) (відмова прокурора підтримувати обвинувачення). На підставі ст.. 88 КК України громадянин ОСОБА_1 визнається таким, що не має судимості.»

На підставі вказаної відповіді, Т.в.о. Директора Департаменту персоналу ДСНС України 12.01.2016 року було сформовано іншу довідку про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1, який претендує на зайняття посади в апараті ДСНС України, відповідно до змісту якої інформації, що перешкоджає ОСОБА_1 займати посади, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком - не виявлено.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, зі змістом вказаної довідки позивач ОСОБА_1 також не погодився та 01.02.2016 року направив на адресу відповідача зауваження на довідку з проханням розглянути їх та призначити його на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

04 лютого 2016 року за підписом Заступника Голови ДСНС України позивачу ОСОБА_1 було надано відповідь про те, що оскільки довідка від 07.12.2015 року №28-1/60/1844 містила інформацію, що перешкоджала йому займати посади заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення, на зазначену посаду 15.12.2015 року було призначено іншу особу. Довідка від 12.01.2016 року № 28-1/60/38 не містить інформації, що перешкоджає зайняттю посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком.

Також, позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом було надано копію довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України №197-03122015/00200 серія ЦАП №1143606, відповідно до якої ОСОБА_1 на території України станом на 03.12.2015 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За таких обставин, оскільки на момент ухвалення судового рішення деякі нормативно - правові акти, якими регулювалися спірні правовідносини, втратили чинність, суд приходить до висновку про необхідність здійснення провадження по вказаній адміністративній справі відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що управління державною службою в державному органі, органів влади Автономної Республіки Крим або їх апараті здійснюється відповідно керівником державної служби в цьому органі або його апараті.

У відповідності до п.п. 1, 12, 31 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про центральні органи» керівник центрального органу виконавчої влади призначає на посади та звільняє з посад у порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців апарату центрального органу виконавчої влади (якщо інше не передбачено законом), за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, затверджує штатний розпис та кошторис апарату центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 року №20/2013 (що застосовувався на момент виникнення спірних правовідносин), ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно - рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2014 року №120 «Питання спрямування та координації діяльності Державної служби з надзвичайних ситуацій» та Схемою спрямування і координації діяльності центральних органів виконавчої влади Кабінетом Міністрів України через відповідних членів Кабінету Міністрів України, затвердженою постановою КМУ від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» діяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України.

У відповідності до пп. 16 п. 9 Положення про державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 р. №20/2013 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) ДСНС України очолює Голова, якого призначає на посаду за поданням Прем'єр-міністра України, внесеним на підставі пропозицій Міністра, та звільняє з посади Президент України.

Голова ДСНС України призначає на посади та звільняє з посад за погодженням з Міністром заступників керівників територіальних органів ДСНС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Голова ДСНС України має право, а не обов`язок, на власний розсуд призначати на посаду заступника керівника територіального органу ДСНС України та звільняти з цієї посади конкретну особу за погодженням із Міністром внутрішніх справ.

Згідно з п.п. 2,3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про державну службу» керівник державної служби в державному органі, органів влади Автономної Республіки Крим або їх апараті, якщо інше не передбачено законом: організовує проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби та забезпечує його прозорість і об'єктивність відповідно до вимог цього Закону; призначає осіб на посади державної служби та звільняє їх з посад.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про державну службу» прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України.

Порядок проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Дані про вакансії посад державних службовців підлягають публікації та поширенню через засоби масової інформації не пізніш як за один місяць до проведення конкурсу.

Частинами 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про державну службу» передбачено, що інформація про вакантні посади державної служби в державному органі, органі влади Автономної Республіки Крим або їх апараті оприлюднюється ними відповідно до закону і Типового порядку проведення конкурсу. Оголошення про проведення конкурсу оприлюднюється суб'єктом призначення відповідно до закону і Типового порядку проведення конкурсу.

У відповідності до п.п. 6,7,9,31,32,33,34 Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року №169 умови проведення конкурсу в окремому державному органі відповідно до цього Порядку визначаються його керівником, який призначає на посади та звільняє з посад державних службовців.

Рішення про проведення конкурсу приймається керівником органу за наявності вакантної посади державного службовця.

До участі у конкурсі не допускаються особи, які визнані в установленому порядку недієздатними; мають судимість, що є несумісною із зайняттям посади державного службовця; у разі прийняття на службу будуть прямо підпорядковані або підлеглі близьким особам; позбавлені права займати відповідні посади в установленому законом порядку на визначений термін; в інших випадках, установлених законами.

Конкурс проводиться поетапно:

1) публікація оголошення державного органу про проведення конкурсу в пресі або поширення його через інші засоби масової інформації;

2) прийом документів від осіб, які бажають взяти участь у конкурсі, та їх попередній розгляд на відповідність встановленим кваліфікаційним вимогам до відповідного рівня посади;

3) проведення іспиту та відбір кандидатів.

Конкурсна комісія повідомляє кандидатів про результати конкурсу протягом трьох днів після його завершення.

Якщо посада, на заміщення якої проведено конкурс, передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища чи належить до посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством з питань запобігання корупції, відібраний для призначення на таку посаду кандидат протягом трьох днів з дати одержання повідомлення про результати конкурсу надає письмову згоду на проведення спеціальної перевірки відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та медичну довідку про стан здоров'я за формою, затвердженою МОЗ, щодо перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров'я.

Рішення про призначення на посаду державного службовця та зарахування до кадрового резерву приймає керівник державного органу на підставі пропозиції конкурсної комісії протягом місяця з дня прийняття рішення конкурсною комісією.

Якщо посада державного службовця передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища чи належить до посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством з питань запобігання корупції, рішення про призначення на таку посаду приймається за результатами спеціальної перевірки, проведеної відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Рішення конкурсної комісії може бути оскаржене керівнику відповідного державного органу протягом трьох днів після ознайомлення з цим рішенням.

Рішення керівника державного органу може бути оскаржене у порядку, визначеному законодавством.

У відповідності до абзацу 1 п. 1 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №171 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальна перевірка проводиться стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком (далі - претенденти на посаду) (крім випадків, передбачених законодавством), у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Пунктами 5-7 того ж Порядку передбачено, що спеціальній перевірці підлягають відомості щодо: 1) наявності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким особу притягнуто до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, а також наявності судимості, її зняття, погашення; 2) факту, що особа піддана, піддавалася раніше адміністративним стягненням за пов'язані з корупцією правопорушення; 3) достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 4) наявності в особи корпоративних прав; 5) стану здоров'я (в частині перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров'я), освіти, наявності наукового ступеня, вченого звання; 6) відношення особи до військового обов'язку; 7) наявності в особи допуску до державної таємниці (якщо такий допуск необхідний згідно з кваліфікаційними вимогами до певної посади); 8) поширення на особу передбаченої Законом України "Про очищення влади" заборони займати відповідну посаду.

Спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою претендента на посаду на її проведення за формою згідно з додатком 1, яка подається разом із заявою про призначення.

У разі конкурсного добору згода подається протягом трьох днів з дати одержання кандидатом повідомлення про результати конкурсу.

У разі ненадання згоди претендента на посаду спеціальна перевірка не проводиться і питання про призначення на відповідну посаду не розглядається.

Спеціальна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 25 календарних днів з дати надання згоди на її проведення.

Крім того, згідно з п.п. 15, 16 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №171 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) претенденти на посади, щодо яких проведена спеціальна перевірка, мають право на ознайомлення з довідкою про результати такої перевірки та в разі незгоди з її результатами можуть подати відповідному органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування свої зауваження у письмовій формі.

Зауваження у семиденний строк з дня їх надходження підлягають розгляду керівником відповідного органу або його заступником відповідно до розподілу функціональних обов'язків, за результатами якого особі надається письмова відповідь.

Рішення про призначення (обрання) або відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки, крім випадку, передбаченого пунктом 21 цього Порядку.

Рішення про відмову у призначенні (обранні) на посаду за результатами спеціальної перевірки може бути оскаржено до суду.

Згідно з п.п.1-3 Положення про порядок стажування у державних органах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.12.1994 року №804 з метою набуття практичного досвіду, перевірки професійного рівня і ділових якостей працівників, які претендують на посаду державного службовця, може проводитися їх стажування у відповідному державному органі терміном до двох місяців.

Стажування можуть проходити особи, що вперше претендують на посаду державного службовця, та державні службовці.

Відбір кандидата на стажування проводиться з ініціативи органу, де має відбуватись стажування. При цьому необхідна письмова заява самого стажиста та згода відповідних керівників за місцями його стажування та основної роботи.

Зарахування на стажування, терміни та зміни порядку його проходження оформлюються наказом керівника державного органу, де проводиться стажуван

Під час проходження стажування працівник повинен додержуватись правил внутрішнього трудового розпорядку державного органу, де він проходить стажування.

Як встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 після оголошення Державною службою з надзвичайних ситуацій про відкритий конкурс на заміщення вакантної посади зі складанням іспиту - Заступника директора департаменту ресурсного забезпечення у друкованому засобі масової інформації - «Газета по - українськи», подав, визначені законодавством документи, прийняв участь у конкурсі та за результатами конкурс рекомендований конкурсною комісією для призначення на вищезазначену посаду.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.2015 року по 22.09.2015 року пройшов стажування на посаді заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення.

Оскільки, вказана посада Заступника директора департаменту ресурсного забезпечення передбачала, у відповідності з вимогами Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зайняття відповідального або особливо відповідального становища або належала до посад з підвищеним корупційним ризиком, рішення про призначення ОСОБА_1 на таку посаду повинно прийматися керівником органу за результатами спеціальної перевірки, проведеної відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст.. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 та 2 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Крім того, у відповідності до положень ст.. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У порушення вимог КАС України, позивачем ОСОБА_1 суду не було надано доказів того, що на виконання приписів п. 6 Порядку проведення спеціальної перевірки, останнім було подано до Державної служби з надзвичайних ситуацій України разом з письмовою згодою на проведення перевірки також й заяву про призначення на посаду, а посилання останнього на те, що без такої заяви, Відповідач не мав правових підстав для прийняття письмової згоди на проведення спеціальної перевірки, не відповідає дійсності, оскільки діючим на момент виникнення правовідносин між сторонами законодавством, не передбачено відмову у проведенні спеціальної передвіки, у випадку ненадання заяви про призначення.

Тому суд не приймає до уваги припущення позивача, які викладені ним у письмових поясненнях, щодо того, що Відповідач за відсутністю заяви ОСОБА_1 про призначення на посаду, але за наявності письмової згоди на проведення спеціальної перевірки, не міг проводити таку спеціальну передвіку стосовно позивача, оскільки такі твердження спростовуються приписами відповідних нормативно - правових актів, які регулюють порядок проведення спеціальної перевірки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні Позивачем не доведено факту надання останнім заяви про призначення на посаду, тому Відповідач був позбавлений можливості щодо внесення подання Міністру внутрішніх справ про погодження призначення ОСОБА_1 на вакантну посаду Заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України.

Також, суд звертає увагу на те, протокол засідання конкурсної комісії про надання рекомендації для призначення на вакантну посаду носить рекомендаційний характер та не є обов`язковим, згідно вимог законодавства України, для керівника державного органу в частині призначення кандидата на вакантну посаду.

Як встановлено у судовому засіданні, станом на 03.12.2015 року позивач отримав у Департаменті інформаційних технологій МВС України довідку серії ЦАП №1143606, відповідно до якої останній до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Як стверджує у своєму позові Позивач, вказану довідку він передавав до співробітника департаменту кадрів ДСНС України, однак будь - яких доказів на підтвердження цього факту Позивачем суду надано не було.

Як вже було встановлено у судовому засіданні, 07 грудня 2015 року за вх.. №65/25787 на адресу ДСНС України надійшла відповідь Управління інформаційно - аналітичного забезпечення ГУ МВС України в м. Києві від 02.11.2015 року №26/5-10050ГУ, відповідно до якої під час проведення перевірки встановлено, що «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягувався до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 10222-2-1-2011/000013, порушеній 11.06.2010 р. ГСУ МВС України за статтями 191 ч.5, 366 ч.2, 209 ч.3, 364 ч.2 КК України 2001 р. Обвинувачення пред`явлено 29.07.2011 р., а 17.12.2011 р. було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд. Рішення по справі до МВС не надходило».

На підставі цих відомостей Відповідачем сформовано Довідку про результати спеціальної перевірки від 07.12.2015 року щодо ОСОБА_1, відповідно до якої виявлено інформацію, що перешкоджає зайняттю останнім відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Відповідачем після отримання зауважень Позивача, було повторно надіслано запит до органів МВС України щодо уточнення наявності відомостей про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

На підставі отриманої з Управління інформаційного забезпечення ГУ МВС України в м. Києві відповіді, Відповідачем 12.01.2016 року сформовано іншу Довідку про результати спеціальної перевірки, відповідно до якої інформації, що перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища або посади з підвищеним корупційним ризиком не виявлено.

У відповідності до п. 5 Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року № 169 Переведення на рівнозначну або нижчу посаду в одному державному органі, а також просування по службі державних службовців, які зараховані до кадрового резерву чи успішно пройшли стажування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, може здійснюватися без конкурсного відбору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» спеціальна перевірка не проводиться щодо претендентів, які перебувають на посадах в державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування та призначаються в порядку переведення чи просування по службі на посади в межах того ж органу або призначаються в порядку переведення на посади в інших державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, вказане положення також передбачено пп.3 п. 2 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №171 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2015 року головного спеціаліста відділу закупівель, гуманітарної допомоги та управління майном Департаменту ресурсного забезпечення Оганнісяна Т.А.Наказом ДСНС України (по особовому складу державної служби) №219 «Про переведення» переведено на посаду Заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення, як такого, що пройшов стажування на підставі заяви останнього, погодження Міністра внутрішніх справ України.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що переведення Оганнісяна Тіграна Айковича з посади головного спеціаліста відділу закупівель, гуманітарної допомоги та управління майном Департаменту ресурсного забезпечення на посаду заступника директора цього Департаменту відбулося в межах та у спосіб, визначені діючим законодавством.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо порушення порядку переведення Оганнісяна Т.А. на вищевказану посаду з посиланням на те, що вказана посада передбачає обов`язкове прийняття участі особою у конкурсі на заміщення вакантної посади, оскільки такі доводи Позивача спростовуються положеннями нормативно - правових актів, які регулюють порядок проведення конкурсу та спеціальної перевірки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки Позивачем не було доведено суду протиправності дій Відповідача щодо відмови у призначенні на посаду заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України, оскільки діючим законодавством передбачено право керівника державного органу приймати рішення про призначення на вакантну посаду конкретну особу, а не його обов`язок щодо цього. Крім того, Позивачем не доведено суду, що останнім разом із згодою на проведення спеціальної перевірки було надано також й заяву про призначення на посаду, що позбавило Відповідача у встановленому законом порядку погодити призначення на посаду з Міністром внутрішніх справ України. Також, позивачем та його представником під час розгляду справи не доведено факту порушення з боку Відповідача під час призначення Оганнісяна Т.А. на посаду заступника Директора Департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України, а твердження, на які позивач та його представник посилалися, як на обґрунтування своєї позиції з цього приводу є безпідставними та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства України.

Також, суд звертає увагу на те, що на теперішній час Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 545 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року №179 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2010 року № 846» внесено зміни до абзацу другого пункту 1 до Постанови КМУ від 12.03.2005 року №179, відповідно до якого Департамент - структурний підрозділ, що утворюється для виконання основних завдань високого ступеня складності (багатогалузевість, багатофункціональність, програмно - цільовий напрям діяльності), координації роботи, пов`язаної з виконанням таких завдань, за умови, що в його складі буде не менш як чотири відділи. Департамент очолює директор. Директор департаменту може мати не більше двох заступників - начальників відділів.

На підставі наказу ДСНС від 17.10.2016 року № 529 «Про здійснення організаційно - штатних заходів в апараті ДСНС України» внесено зміни до штату №83/12 «Апарат Державної служби України з надзвичайних ситуацій», в тому числі і в Департаменті ресурсного забезпечення, а саме виключено посаду «Заступника директора Департаменту ресурсного забезпечення», яка підлягала заміщенню державним службовцем, а також утворено новий структурний підрозділ цього Департаменту - Відділ технічного контролю та управління основними фондами, в якому передбачено заступника директора Департаменту - начальник відділу, що має заміщуватися особою старшого начальницького складу служби цивільного захисту (полковник служби цивільного захисту).

Тобто, відповідно до вищевказаних нормативно - правових актів, а також Наказу ДСНС України від 17.10.2016 року № 529, посада заступника директора Департаменту з ресурсного забезпечення, яка б комплектувалася державним службовцем та на яку претендує ОСОБА_1 - відсутня.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення сплаченої суми судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163, 256 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий І.А. Качур

Судді В.М. Данилишин

В.І. Келеберда