Справа № 523/18219/16-а
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/42/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Середи І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дії протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі з адміністративним позовом та просила визнати рішення №159 від 29.11.2016 року протиправним, а також зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року в розмірі 80% від заробітної плати у сумі 14317,35 грн. згідно з довідкою №19419/Б/15-53-05-26 від 31.08.2016 року виданою Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області.

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що з 08.11.2004 року одержує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від заробітної плати. У звязку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, 15.11.2016 року вона звернулася до управління з заявою про перерахунок пенсії, однак у відповідь отримала відмову .

Представником відповідача до суду направлено письмові заперечення, згідно яких вона просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що відсутні підстави для задоволення вимог, оскільки згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Пенсію позивачу призначено на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу». Перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу», яка на даний час є скасованою на підставі Закону України №213 -VIII від 02.03.2015 року.

Справу розглянуто в скороченому провадженні, згідно ст.183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи суддя прийшов до наступного.

Судом встановлено, що з 08.11.2004 року позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності, згідно з Законом України «Про державну службу», в розмірі 80 відсотків від суми її заробітної плати .

15.11.2016 року позивач звернулася до управління з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки №19419/Б/15-53-05-26 від 31.08.2016 року виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області. .

29.11.2016 року Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі рішенням №159 відмовило позивачу в перерахунку пенсії у звязку з тим, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені спеціальні пенсії не перераховуються. Крім того, постанови Кабінету Міністрів України, які регулювали порядок перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати, втратили чинність.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (в редакції на час звернення позивача за перерахунком) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначаються у такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (в редакції на час звернення позивача за перерахунком) перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Відповідно до ч. 3 ст.22 та ч. 1 ст.58 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони покращують становище особи.

Отже, з наведеного випливає, що будь-які законодавчі зміни, які звужують зміст та обсяг прав окремої категорії громадян не можуть застосовуватися до тих осіб, які до набрання чинності цих змін вже набули в законний спосіб певні, гарантовані державою права та свободи, в тому числі і право на пенсію державного службовця в передбаченому на час призначення пенсії розмірі.

Зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Як встановлено, позивачу була нарахована пенсія державного службовця в розмірі 80 відсотків від її заробітку, що відповідає чинному на час призначення пенсії законодавству. Будь-які зміни до законодавчих актів, які були прийнятті після призначення пенсії позивачу, ніяким чином не можуть впливати на розмір її пенсії.

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям №19419/Б/15-53-05-26 від 31.08.2016 року виданою Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області, яку позивач додала до заяви про перерахунок пенсії, заробітна плата за посадою головного державного податкового ревізора-інспектора з 01.12.2015 року становить 14317,35 грн..

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. При цьому розмір пенсії позивачу обчислюється відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року в редакції, яка була чинною на час набрання чинності Постановою № 644 від 02.09.2015 року.

Також судом відхиляються заперечення відповідача, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються, виходячи з такого.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» було прийнято Верховною Радою України 02.03.2015 року, який набрав чинності 28.03.2015 року, окремі положення 01.04.2015 року.

У п.5 Прикінцевих положень цього Закону визначено питання призначення пенсій, які призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Виниклі правовідносини стосуються перерахунку пенсії, призначеної 30.12.2010 р., тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

ОСОБА_2 Суд України у своєму Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року №9 зазначено, що відповідно до ст..8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

У рішенні від 22.05.2008 року №10-рп/2008 ОСОБА_2 Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням ОСОБА_2 Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 ст.22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. ОСОБА_2 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_2 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях ОСОБА_2 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

За таких обставин, скасування законодавчого акта, який передбачав наявність права на перерахунок пенсії, звужує зміст та обсяг конституційних соціальних гарантій державних службовців.

Отже, право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно ч. 4 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, тому слід визнати протиправним рішення щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 80% від заробітної плати у сумі 14317,35 грн. згідно з довідкою №19419/Б/15-53-05-26 від 31.08.2016 року виданою Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області.

Разом з тим, оскільки позивачем заява про перерахунок пенсії подано 15.11.2016 року, то відповідно до зазначеної норми, перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.11.2016 року, а не з 01.12.2015 року, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,71,159-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі №159 від 29.11.2016 року «Про відмову у перерахунку пенсії» ОСОБА_1, відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок ОСОБА_1 та виплату пенсії з 01.11.2016 року в розмірі 80% від заробітної плати у сумі 14317,35 грн. згідно з довідкою №19419/Б/15-53-05-26 від 31.08.2016 року виданою Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного Управління ДФС в Одеській області, з урахуванням усіх складових заробітної плати в тому числі інших виплат.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського адміністративного апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя :