Справа № 809/514/14
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Справа № 876/3141/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представників Чмелика М.Т., Желізняка Р.М.

відповідача по справі: представника Лаврука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року в справі за позовом приватного підприємства «Акра Голд» до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську ДФС в Івано-Франківській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.07.2012 року,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне підприємство «Акра Голд» звернулося з позовом в суд до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську ДФС в Івано-Франківській області і просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що у підприємства за наслідками здійснення господарських відносин із контрагентами наявні всі первинні документи, що підтверджують реальність укладання та виконання господарських зобов'язань; документально підтверджено також реальне перерахування коштів та використання придбаних матеріалів у господарській діяльності.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2014 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено, з мотивів правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2015 року вказані вище судові рішення скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В своєму рішенні Вищий адміністративний суд України вказав, що судами не було з'ясовано та встановлено належними і допустимими доказами обставини щодо реальності господарських операцій між позивачем та ТзОВ «Іст Реалтігруп», ТзОВ «Адва Естейт», необхідності залучення їх до виконання підрядних робіт, а саме: відсутності у позивача необхідних матеріально-технічних ресурсів по виконанню робіт з капітального ремонту газопроводу «Угерсько-Івано-Франківськ-Чернівці». Судами не було з'ясовано та встановлено належними та допустимими доказами обставини ділової мети спірних господарських операцій, використання придбаних робіт платником податку у власній господарській діяльності.

За наслідками нового розгляду справи, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року в справі №809/514/14 адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 09.07.2012 року в частині донарахування ПП «Акра Голд» податку на додану вартість за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями по господарських операціях із ТзОВ «Іст Реалтігруп» за серпень, вересень 2011 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську ДФС в Івано-Франківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року в справі №809/514/14 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що укладені договори є нікчемними, оскільки порушують публічний порядок, і направлені на незаконне заволодіння майном держави; договори не спрямовані на реальне настання правових наслідків обумовлених у них.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в частині задоволених позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведеної документальної невиїзної перевірки ПП «Акра Голд» з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТзОВ «Іст Реалтігруп» та з ТзОВ «Адва Естейт» за період з 01.08.2011 року по 30.09.2011 року, складено акт № 4821/22-1/34844459 від 25.06.2012 року, в якому зафіксовані порушення, а саме: п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого ПП «Акра Голд» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 1 822 667 грн., в тому числі за серпень 2011 року в сумі 712 109 грн., та за вересень 2011 року в сумі 1 150 006 грн., та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за вересень 2011 року в сумі 39 448 грн.

На підставі результатів проведеної перевірки, 09.07.2012 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 278 334 грн., в т.ч.: 1 822 667 грн. основного платежу та 455 667 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріалами справи встановлено, що приватне підприємство «Акра Голд» взяло участь у відкритих торгах, які проводилися Філією управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»; предмет закупівлі - роботи ізоляційні (капітальний ремонт газопроводу «Угерсько - Івано-Франківськ - Чернівці»). Вказані роботи повинні проводитись на 42 - 48 кілометрах газопроводу між населеними пунктами с. Кадубна Калуського р-ну та с. Креховичі Рожнятівського району Івано-Франківської області. Переможець тендеру - ПрАТ «Зангас-НГС».

На весь об'єм робіт з капітального ремонту вказаного газопроводу ПрАТ «Зангас-НГС» залучило приватне підприємство «Акра Голд», яке, в свою чергу, для виконання вказаних робіт уклало договір з ТзОВ «Іст Реалтігруп».

Між вказаними особами для цих цілей було укладено договір підряду за № 2308 від 23.08.2011 року, згідно якого підрядник (ТзОВ «Іст Реалтігруп») зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором виконати за завданням замовника (ПП «Акра Голд») ремонт ізоляції (капітальний ремонт газопроводу «Угерсько - Івано-Франківськ - Чернівці»).

На виконання умов даного договору, згідно із актами виконаних підрядних робіт (наданих послуг) форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, підрядником ТзОВ «Іст Реалтігруп» в серпні та вересні 2011 року виконувались роботи по капітальному ремонту газопроводу «Угерсько - Івано-Франківськ - Чернівці», а саме: ремонт ізоляції на загальну суму 8 454 826 грн., в т.ч. ПДВ - 1 409 138 грн.

Крім того, між цими сторонами було укладено договір купівлі-продажу від 01.09.2011 за № 1092011, на виконання умов якого ТзОВ «Іст Реалтігруп» поставило ПП «Акра Голд» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 112 394 грн., в т.ч. ПДВ - 185 399 грн. ТзОВ «Іст Реалтігруп» виписано податкові накладні на загальну суму 9 564 192 грн., в т.ч. ПДВ - 1 594 032 грн.

Податок на додану вартість в сумі 1 594 032 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ за серпень та вересень 2011 року.

Згідно баз даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» встановлено розбіжності між даними додатку 5 «Розшифровки податкового кредиту та податкових зобов'язань», щодо податкового кредиту, сформованого ПП «Акра Голд» за придбаними товарно-матеріальними цінностями та роботами в ТзОВ «Іст Реалтігруп», та податковими зобов'язаннями ТзОВ «Іст Реалтігруп» в частині постачання товарно-матеріальних цінностей та виконання робіт ПП «Акра Голд» в серпні 2011 року - на суму 444 026 грн., у вересні 2011 року - на суму 1 150 006 грн.

Також встановлено, що між ПП «Акра Голд» та ТзОВ «Адва Естейт» укладено договори підряду:

- за № 0108/1 від 01.08.2011, відповідно до якого підрядник (ТзОВ «Адва Естейт») зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, відповідно до кошторису виконати за завданням замовника (ПП «Акра Голд») капітальний ремонт пунктів вимірювання Богородчанського ЛВУМГ; загальна сума договору становить 732 975,60 грн., в т.ч. ПДВ - 122 162,60 грн.;

- за № 0108/2 від 01.08.2011, відповідно до якого підрядник (ТзОВ «Адва Естейт») зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, відповідно до кошторису виконати за завданням замовника (ПП «Акра Голд») капітальний ремонт пунктів вимірювання ДЛВУМГ; загальна сума договору становить 349 575 грн., в т.ч. ПДВ - 58 262,50 грн.;

- за № 0108/3 від 01.08.2011, відповідно до якого підрядник (ТзОВ «Адва Естейт») зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, відповідно до кошторису виконати за завданням замовника (ПП «Акра Голд») капітальний ремонт ЕХЗ ЛЧ МГ ЗЛВУМГ; загальна сума договору становить 74 958 грн., в т.ч. ПДВ - 12 493 грн.;

- за № 0108/4 від 01.08.2011, відповідно до якого підрядник ТзОВ «Адва Естейт» зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, відповідно до кошторису виконати за завданням замовника (ПП «Акра Голд») капітальний ремонт пунктів вимірювання ЛВУМГ; загальна сума договору становить 450 995 грн., в т.ч. ПДВ - 75 165,83 грн.

На виконання умов вказаних договорів підряду були складені акти виконаних підрядних робіт (наданих послуг), довідки про вартість виконаних будівельних робіт на загальну суму 1 608 497 грн., в т.ч. ПДВ - 268 083 грн.

ТзОВ «Адва Естейт» виписано для ПП «Акра Голд» податкові накладні на загальну суму 1 608 497 грн., в т.ч. ПДВ - 268 083 грн.

Податок на додану вартість в сумі 268 083 грн. включено ПП «Акра Голд» до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ за серпень 2011 року, відображено в Додатку № 5 до податкових декларацій з ПДВ.

Згідно баз даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» встановлено розбіжності між даними додатку 5 «Розшифровки податкового кредиту та податкових зобов'язань», щодо податкового кредиту, сформованого ПП «Акра Голд» за придбаними товарно-матеріальними цінностями та роботами в ТзОВ «Адва Естейт», та податковими зобов'язаннями ТзОВ «Адва Естейт» в частині постачання виконаних робіт ПП «Акра Голд» в серпні 2011 року - на суму 444 026 грн.

В задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення в частині, що стосується господарських операцій ПП «Акра Голд» та ТзОВ «Адва Естейт» судом першої інстанції було відмовлено. В цій частині судове рішення оскаржено не було, а отже господарські операції ПП «Акра Голд» та ТзОВ «Адва Естейт» дослідженню не підлягають.

Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не Актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в Акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року було звернено увагу на наступне: «...вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідної суперечки. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В цьому випадку в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги у разі нікчемності правочину і наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не має права посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким аргументам позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину можуть бути заявлені як однією із сторін правочину, так і іншою зацікавленою особою, права і законні інтереси якої порушені здійсненням правочину».

Таким чином, навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю дотримання податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Зазначена норма недійсність господарського зобов'язання пов'язує з наступним: невідповідністю його змісту вимогам закону; наявністю мети, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства; укладенням учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У складі цивільного правопорушення, передбаченого ст. 228 ЦК України міститься обов'язкова ознака - специфічна мета - порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Наявність мети, включеної до складу правопорушення підлягає обов'язковому доведенню.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Необхідно зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину.

Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Однак, судом встановлено, що обвинувальний вирок стосовно керівника позивача відсутній.

Натомість в матеріалах справи міститься обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст.212 КК України за фактом ухилення від сплати податків у значних розмірах.

Слідством було встановлено, що переслідуючи мету на ухилення від сплати податків шляхом проведення по бухгалтерському та податковому обліку ПП «Акра Голд» безтоварних операцій, домовився з ТзОВ «Іст Реалтігруп» про оформлення протягом серпня-жовтня 2011 року завідомо недійсних договорів та первинних документів про начебто виконання робіт, поставки товарів ТзОВ «Іст Реалтігруп».

При цьому установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі, якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

Правові підстави віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту визначено статтею 198 Податкового кодексу України, пунктом 198.1 якої передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку,' уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктами 198.2 та 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Оцінюючи господарські операції позивача з ТзОВ «Іст Реалтігруп», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Між ПП «Акра Голд» та ТзОВ «Іст Реалтігруп» укладено договір підряду за №2308 від 23.08.2011 року, згідно з яким підрядник ТзОВ «Іст Реалтігруп» зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором виконати за завданням Замовника ПП «Акра Голд» ремонт ізоляції (капітальний ремонт газопроводу «Угерсько - Івано-Франківськ-Чернівці»).

На виконання умов цього договору, позивачем було надано акти виконаних підрядних робіт (наданих послуг) форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 в серпні та вересні 2011 року.

Крім того, між цими сторонами було укладено договір купівлі-продажу від 01.09.2011 року за № 1092011. На виконання умов даного договору ТзОВ «Іст Реалтігруп» поставило ПП «Акра Голд» товарно-матеріальні цінності, а саме стручку актикорозійну асмольно-полімерну, праймер, лісоматеріали круглі з хвойних порід для будівництва, дошки необрізні з хвойних порід та виписано податкові накладні на загальну суму 9 564 192 грн., в тому числі ПДВ - 1 594 032 грн.

Наведені первинні документи складені за наслідками господарських операцій між ПП «Акра Голд» та ТзОВ «Іст Реалтігруп» податкова інспекція вважає формально складеними та на підтвердження такої позиції посилається на наступні докази.

Актом перевірки ДПІ в Печерському районі м. Києва від 06.02.2011 року №483/23-7/37700543 про неможливість проведення зустрічної перевірки ТзОВ «Іст Реалтігруп» щодо підтвердження господарських відносин з ТзОВ «Інсатбуд» за період з 01.08.2011 року по 30.09.2011 року встановлено відсутність об'єктів оподаткування при здійсненні операцій з постачання та продажу товарів (робіт, послуг) у серпні та вересні 2011 року, які підпадають під визначення ст.ст. 22, 185 ПК України.

Актом ДПІ у Печерському районі м. Києва закріплено результати неможливості звірки ТзОВ «Іст Реалтігруп» щодо підтвердження господарських відносин з ТзОВ «БК «Турам» за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року і з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року та з ТзОВ «Терикон маркет» за період з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року, встановлено відсутність об'єктів оподаткування при здійсненні операцій з постачання та продажу товарів (робіт, послуг) у серпні, жовтні та листопаді 2011 року, які підпадають під визначення статей 22, 185 ПК України.

Актом ДПІ у Печерському районі м. Києва від 14.06.2012 року №1840/22-4/37144113 про неможливість звірки ТзОВ «БК «Турам» щодо підтвердження господарських операцій з контрагентами ТзОВ «Іст Реалтігруп» за період з 01.06.2011 року по 31.08.2011 року, встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій з постачання та продажу товарів (робіт, послуг) у серпні та вересні 2011 року, які підпадають під визначення статей 22, 185 ПК України.

Також в листі №3425/15-02 УМГ «Прикарпаттрансгаз» ДК «Укртрансгаз», яке є замовником робіт та здійснює безпосередній нагляд за виконанням робіт, зазначено, що роботи по ремонту газопроводу проводилися виключно силами ПП «Акра Голд», дозволи та допуски до ремонту газопроводу видавались виключно ПП «Акра Голд».

При цьому також встановлено, що ТзОВ «Іст Реалтігруп» в період серпень-вересень 2011 року було залучено до виконання інших будівельних робіт, зокрема 22.08.2011 року з ТзОВ «Будспеценергоресурси» укладено договір підряду №15, відповідно до якого ТзОВ «Іст Реалтігруп» зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи з капітального ремонту навчально-виховного дошкільного закладу по вул. Київська, 35 в смт. Козелець протягом серпня-грудня 2011 року. 06.09.2011 року між цими підприємства укладено договір підряду №24, відповідно до якого субпідрядник ТзОВ «Іст Реалтігруп» зобов'язується виконати роботи з реконструкції систем водопостачання і каналізації житлового будинку №30 по вулиці Рокосовського у м. Чернігові.

Таким чином разом з виявленими факти про відсутність в ТзОВ «Іст Реалтігруп» матеріальних ресурсів на виконання своїх зобов'язань за договором про ремонт газопроводу та наявністю інших договорів про виконання досить об'ємних робіт за серпень, вересень 2011 року, суд апеляційної інстанції не може погодитись з позицією позивача про реальність господарських операцій між ПП «Акра Голд» та ТзОВ «Іст Реалтігруп».

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що платник податку повинен бути обачливим при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагента як добросовісного партнера, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників. Позивачем під час розгляду справи не представлено будь-яких доказів на підтвердження того, що він перевірив повноваження осіб, які діяли від імені його контрагента, ідентифікував осіб, що підписували документи від їх імені.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

У постанові Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

В постанові №21-1359а15 від 22 вересня 2015 року Верховний Суд України зазначив, що довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

В цій справі Верховний Суд України погодився з тим, що подані товариством договори, видаткові накладні, податкові накладні та рахунки-фактури не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності спірних постачальників свідчить про безтоварність розглядуваних операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську ДФС в Івано-Франківській області задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року в справі №809/514/14 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 30.01.2017 року