Справа № 444/2529/16-а
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2529/16-а
Провадження № 2-а/444/17/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Витвицька В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.10.2016 року працівниками УБзМП Львівської митниці ДФС України винесено постанову в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України. При цьому на позивача одночасно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Зазначає, що 11 жовтня 2016 року рекомендованим листом отримав дану постанову в справі про порушення митних правил від 05.10.2016 року і 18 жовтня 2016 року оскаржив її до Голови Державної фіскальної служби України, куди направив свою скаргу.

Однак його прохання про скасування зазначеної вище постанови керівництвом ДФС України було відхилене на підставі загальних положень Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року за № 657, зареєстрованого у Міністерства юстиції України 02.10.2012 року за № 1669/21981, посилаючись суто на основні положення даного законодавчого акту без врахуванням наведених позивачем в скарзі аргументів та врахування життєвого становища, зовсім не беручи до уваги того моменту, що дане правопорушення скоєно ним вперше і при цьому діями позивача зовсім не заподіяно будь-якої майнової шкоди державі Україна.

Крім цього зазначає, що керівництво ДФС України не прийняло до уваги і не хотіло прийняти до уваги той факт, що позивач готовий усунути заподіяне ним правопорушення добровільно і просив про це в своїй скарзі, щоб йому надали можливість повернути даний автомобіль на територію Польщі без оплати накладеного штрафу.

Вказує, що намагався вивезти даний автомобіль на територію Польщі, однак йому пояснили, що без сплати штрафу цього зробити не зможе, а сплатити штраф, враховуючи своє матеріальне становище, не в змозі.

Крім цього вказує, що керівництво ДФС України не взяло і не захотіло взяти до уваги при розгляді скарги той факт, що дане правопорушення позивач скоїв вперше, без умислу. Не звернули уваги і на те, що протягом 2013-2015 років він користувався цим автомобілем і жодного разу не порушив термінів вивозу даного автомобіля на територію Польщі, як цього вимагають вимоги Митного Кодексу України, в чому можна було переконатись при ретельному перегляді закордонного паспорта .

Крім цього вказує, що керівництво ДФС України не прийняли до уваги також копію медичної довідки, яка підтверджувала факт захворювання, що унеможливлювало вчасно повернути автомобіль на території Польщі, мотивуючи при цьому факт своєї відмови, тим, що ця довідка не відповідає певним стандартам.

Вважає такий розгляд скарги керівництвом ДФС України вказує на їхню упереджуваність та не бажання проводити перевірки у відповідності до норм діючого законодавства України, враховуючи при цьому вимоги ст. 22 та 34 КУпАП, а також вкрай тяжке та членів сім'ї позивача матеріальне становище.

Із даною постановою в частині визнання винним у вчиненні порушення митних правил та накладення штрафу в розмірі 8 500 грн. не погоджується, оскільки вважає її передчасною, необ'єктивною та незаконною, і грунтується вона на матеріалах неповної з обвинувальним нахилом перевірки проведеної службовими особами УБзМП Львівської митниці ДСФ.

На підставі цього звернувся до суду і просить скасувати вищезгадану постанову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові та просить такий задовольнити. Додатково пояснив, що умислу у позивача на порушення митних правил не було. При вирішенні даного позову, просить врахувати майновий стан позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечив в повному обсязі, просить в таких відмовити, як безпідставних, посилаючись на доводи зазначені в запереченні. Додатково пояснив, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з»сувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2016 року працівниками УБзМП Львівської митниці ДФС України винесено постанову в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України. При цьому на позивача одночасно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Частиною 1 ст. 381 МК України, встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл. 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням1 цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до ст. 95 Митного кодексу України (далі - МК України) для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. і

: Згідно ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча транспортний засіб керований гр. ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено, режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування " охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України, визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб. Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, в супереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, гр. ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звернувся.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.

В своєму позові позивач як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на факт його поломки та перебування на ремонті.

Поломка та перебування транспортного засобу на ремонті не відноситься до аварії, чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Окрім того, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у, зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Пунктом 5 розділу VIII вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Проте, згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Разом з тим, нормою ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Однак, гр. ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не звертався.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В жодному із поданих позивачем документів не зазначено про виникнення будь-якої поломки транспортного засобу, а тим більше несумісної із його експлуатацією та рухом.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навів належних та достатніх доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України, а тому, суд вважає , що вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 2, 5, 7, 11, 71, 99, 100, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя В. Є. Мікула