Справа № 183/5498/16
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5498/16
№ 2-а/183/14/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.,

секретаря Петрієнко В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Смик С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у переведенні її на пенсію по втраті годувальника, зобов'язавши відповідача врахувати факт її спільного проживання з чоловіком однією сім'єю та перебування на його утриманні.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 23 вересня 1978 року вона уклала з ОСОБА_4 шлюб, з яким мешкала разом однією сім'єю до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Від шлюбу з ОСОБА_4 у неї народилося двоє синів. Шлюб вони уклали в Новомосковську, а працювати чоловіка направили до м.Красноярськ. Тому вона поїхала за чоловіком, де вони прожили до 1992 року разом, і у 1992 році перед виходом чоловіка на пенсію, вирішили, зайнятися будівництвом в м.Новомосковську. З цією метою, будучі у відпустці разом з чоловіком придбали будівельні матеріали для будівництва будинку, а вона зареєструвалася у своїх батьків, для того щоб отримати земельну ділянку під будівництво. Після відпустки знову поїхали до м.Красноярськ, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік - загинув. Позивач поховала чоловіка в м.Новомосковську, оформила після його смерті у м.Красноярську спадщину, звільнилася з роботи, та влітку 1993 року переїхала разом з дітьми до м.Новомосковськ мешкати. В м.Новомосковську влаштувалася на роботу, де пропрацювала до пенсійного віку. 23 грудня 2014 року їй була призначена пенсія за віком. 13 січня 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою в якій просила перевести її на пенсію по втраті годувальника і на вимогу відповідача надала усі документи, які від неї вимагаються. Однак рішенням комісії їй було відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника у зв'язку з тим, що нею не підтверджений факт того, що вона спільно мешкала зі своїм чоловіком до дня смерті та знаходилася на його утриманні, тому як вона була зареєстрована у м.Новомосковськ без чоловіка, який в цей же час мешкав в м.Красноярську.

Також позивачем подане клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, у зв'язку з тим, що вона після неправомірного рішення відповідача зверталася до суду з заявою про встановлення факту, однак заяву було залишено без розгляду та роз'яснено право звернутися до суду з позовом, у зв'язку з тим, що є спір про право.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала свій позов та, посилаючись на ті ж підстави, просила задовольнити його в повному обсязі. Щодо довідки, отриманої у голови квартального комітету м.Новомосковська пояснила, що вона звернулася до голови квартального комітету для отримання довідки про те, що вона до дня смерті постійно мешкала зі своїм чоловіком та перебувала на його утриманні, тому як така довідка була у переліку документів, які необхідно було подати до пенсійного фонду. Вона навіть не подумала про те, що останні місяці життя разом з чоловіком - вони були зареєстровані за різними адресами.

Представник позивача також підтримав позов позивача та, посилаючись на ті є підстави просив його задовольнити, поновивши позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з огляду на те, що рішення комісією приймалося на підставі поданої позивачем довідки квартального комітету, з тексту якої вбачалося, що позивач мешкала разом з чоловіком в м.Новомосковську, в той час, як він не був зареєстрованим разом з нею, а згідно трудових книжок - позивач та її чоловік в цей період працювали в м.Красноярську. В задоволення позову просив відмовити.

За клопотанням позивача в судовому засіданні були допитані свідки:

ОСОБА_5, яка пояснила, що вона знає позивача та її чоловіка з 1979 року, тому як жила по сусідству з батьками позивача, куди сім'я Гулак часто приїздила в гості з м.Кроасноярськ, де жили та працювали, а відпочивали завжди у батьків разом з дітьми. У грудня 1992 році чоловік позивача помер, вона його при веслі до м.Новомосковськ де він і похований. Після цього вона повернулася до м.Красноярськ, а влітку 1993 року переїхала разом з дітьми мешкати в м.Новомосковськ, де живе до сьогодні. Чоловік позивача працював за спеціальністю штурманом, отримував добру заробітну плату, позивач та діти повністю знаходились на його утриманні. Коли діти подорослішали, позивач пішла працювати вихователем до дитячого садочку;

ОСОБА_6, яка пояснила, що позивача знає, десь з 1977 року, а її покійного чоловіка вона знала з дитинства, тому як мешкали поряд, а її мати була близькою подругою матері чоловіка позивача. Позивач одружилася з ОСОБА_4 у вересні 1978 року. ОСОБА_4 навчався на штурмана та був направлений на роботу до м.Красноярськ. Позивач поїхала за ним, де вони разом мешкали до дня його смерті. У подружжя в м.Красноярську народилося двоє синів. По роду роботи ОСОБА_4 у 1993 році мав право піти на пенсію, а тому за рік до цього вони вирішили побудувати будинок в м.Новомосковську, куди завжди приїздили на відпочинок. З цією метою позивач зареєструвалася у своїх батьків та подала заяву на отримання земельної ділянки під будівництво. Влітку 1992 року подружжя Гулак придбали будівельні матеріали для будівництва. В грудні 1992 року ОСОБА_4 загинув. Позивач привезла його тіло в м.Новомосковськ, де його і поховали. Позивач повернулася до м.Красноярськ, де після завершення усіх справ, влітку 1993 року переїхала разом з синами до м.Новомосковськ. Вона до дня смерті мешкала зі своїм чоловіком та знаходилася на його утриманні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

Відповідно до вимог ст.. 99 КАС України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

В судовому засіданні встановлено, що позивач після отримання рішення відповідача від 18 березня 2016 року, зверталася до суду з заявою в окремому провадженні, однак ухвалою суду від 07 вересня 2016 року - заяву було залишено без розгляду у зв'язку з наявністю спору та роз'яснено право звернення з позовом до суду. 03 жовтня 2016 року вона звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати рішення відповідача неправомірним та зобов'язати вчинити пенсі дії.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на звернення до суду за захистом своїх прав. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що причини пропуску строку звернення до суду з позовом є поважними, а тому строк підлягає поновленню.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 23 вересня 1978 року позивач уклала з ОСОБА_4 шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрований Новомосковським міським РАЦС Дніпропетровської області за а/з 579. Від даного шлюбу у них народилося два сини, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що 25 грудня 1978 року вона звільнена з Новомосковського трубного заводу у зв'язку з виїздом за місцем проживання чоловіка.

З 03 березня 1980 року до 16 листопада 1983 року працювала в Октябрьському відділі освіти м.Красноярськ, а 13 жовтня 1987 року 14 липня 1993 року - у дитячому садочку Красноярського об'єднання авіазагін, звідки звільнена по догляду за дітьми дог 14 років. З 24 вересня 1993 року стала працювати у м.Новомосковськ.

З копій свідоцтв про народження дітей, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у позивача з її чоловіком народився син - ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року - син ОСОБА_7.

З копії трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що він з 01 вересня 1970 року по 28 лютого 1973 року навчався у Кіровоградському льотному училищі. 25 січня 1973 року зарахований до 126 льотного загону штурманом, 20 травня 1982 року до 128 льотного загону, ІНФОРМАЦІЯ_2 року виключений зі списків особового складу у зв'язку зі смертю.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, яка досягла пенсійного віку та перебуває на обліку у Новомосковському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

13 січня 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою до якої надала пакет документів з проханням перевести її на пенсію по втраті годувальника, відповідно до вимог ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Рішенням комісії відповідача за № 25 від 18 березня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, тому як документально не доведено факт спільного проживання та утримання її чоловіком.

Згідно ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» - особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (з наступними змінами), 2.11. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Як вбачається з оспорюваного рішення комісії - відповідачем не був роз'яснений їй відповідний порядок, а прийняте рішення яким відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника.

Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що рішення відповідачем прийнято незаконно та необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що суд при вирішенні питання щодо незаконності рішення відповідача від 18 березня 2016 року - не досліджував обставин можливості призначення пенсії позивачу по втраті годувальника, вважає за необхідне зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії по втраті годувальника врахувати факт її спільного проживання з чоловіком ОСОБА_4 з 23 вересня 1978 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року та факт утримання її чоловіком.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 94, 104, 158-159, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії Управління Пенсійного Фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області № 25 від 18 березня 2016 року.

Зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії по втраті годувальника врахувати факт її спільного проживання з чоловіком ОСОБА_4 з 23 вересня 1978 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року та факт утримання її чоловіком.

Стягнути з Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з одночасним направлення копії апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя І.Г.Дубовенко