Справа № 348/2245/16-а
Суддя: Міськевич О.Я. О. Я.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2245/16-а

23 січня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Буратчук О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Жукової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 14.11.2016р. він звернувся в Надвірнянське об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), посилаючись на те, що в нього існує таке право.

Однак, відповідач своїм листом від 17.11. 2016р. від за №332/М-15. відмовив йому у такому перерахунку пенсії, посилаючись на п. 2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004р. Вважає дії відповідача протиправними.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, наведених в позовній заяві та просить визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування йому пенсії з обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6, та зобов'язання провести перерахунок пенсії з01.01.2009р. з врахуванням повного заробітку, з якого сплачувались внески до Пенсійного фонду та зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 01.04.1989 року по 30.11.2009року при обчисленні йому пенсії та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 01.01.2009р. з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала до суду письмові заперечення, зазначивши, що позовні вимоги позивача безпідставними. Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у ст. 40 Закону № 1058-ІV. Абзацом першим частини першої цієї статті передбачено врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1.07.2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1.07.2000 року.

Тобто, при цьому законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1.07.2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абз. 3 ч.1 ст.40 Закону № 1058-ІV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за пенсією, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу; врахованого в одинарному розмірі.

Згідно з п. 1, 2 ст.41 зазначеного Закону до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до ПФУ в межах встановленої законодавством максимальної їх величини, з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до З-ну України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Отже, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, а саме положення статей 24, 40, 41 Закону № 1058-ІV, передбачало, обмеження заробітної плати коефіцієнтом 5,6 за період з 01.07.2000 року по 31.12.2004 року.

Окрім того, вказує, що згідно ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Однак, позивач пропустив цей строк звернення до суду.

Враховуючи наведене, Надвірнянське о УПФ України Івано-Франківської області просить суд в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1.07.2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1.07.2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером і перебуває на обліку у Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області , де йому нараховується та виплачується пенсія з 01.01.2009р.

14.11.2016р. позивач звернувся в Надвірнянське об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), посилаючись на те, що в нього існує таке право.

Однак, відповідач своїм листом від 17.11. 2016р. від за №332/М-15. відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії, посилаючись на п. 2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004р.(а.с 12).

Відповідно до ст. 66 З-ну України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до вищевказаної статті були внесені Законом України від 22.05.2003 р., які набули чинності з 10.06.2003р.

Відповідно до вказаних змін та доповнень, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частинами 1, 2 ст.41 даного Закону визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом N 2343-IV від 13.01.2005).

З даної норми Закону, обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 01.12.1988 року.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на час отримання позивачем заробітної плати в період з 01.04.1989 року по 31.03.1994 таких обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як були встановлені лише 13.07.1998 року Постановою КМУ №1064 "Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

З врахуванням того, що страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку позивач отримував у вказаний період то дії відповідача щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку, є неправомірними за період з 01.12.1988 року по 31.03.1994р. при обчисленні пенсії.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно листа від 17.11. 2016р. від за №332/М-15., а з позовом до суду він звернувся 30.11.2016р., тому з врахуванням положень ст. 99 КАС України слід зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно з 17.05.2016року.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними - задовільнити частково.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 з обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6, та зобов'язання провести перерахунок пенсії з 17.05.2016 р. з врахуванням повного заробітку, з якого сплачувались внески до Пенсійного фонду.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період роботи з 01.04.1989 року по 31.03.1994 року при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та здійснити перерахунок його пенсії починаючи з 17.05.2016 р. з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені ОСОБА_1 суми пенсії та виплачувати йому пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст постанови виготовлено 27.01.2017р.