Справа № 816/2265/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2265/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Вороненко А.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітної плати, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Прокуратури Полтавської області про:

- визнання протиправним та скасування наказу № 430к від 03.08.2015 в частині запланованого вивільнення позивача та необхідності вручення з цього приводу повідомлення, наказу №440к від 07.08.2015, наказу № 376к від 02.11.2016;

- зобов'язання поновити позивача на роботі на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Полтавської області з 02.11.2016;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 11262,24 грн, на відшкодування завданої моральної шкоди кошти в сумі 150000 грн, а всього в сумі 161262,24 грн;

- зобов'язання вчинити дії, а саме - внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення.

Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року провадження у справі відкрито.

В ході попереднього судового засідання судом постановлено на обговорення питання про дотримання позивачем строків звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу прокурора Полтавської області № 430к від 03.08.2015 в частині запланованого вивільнення позивача та необхідності вручення з цього приводу повідомлення, наказу прокурора Полтавської області №440к від 07.08.2015.

Позивач у попередньому судовому засіданні проти залишення без розгляду вимог у вказаній частині заперечував.

Представник відповідача у попередньому судовому засіданні проти залишення без розгляду не заперечував, просив про залишення без розгляду позовних вимог у вказаній частині.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строків звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог, викладених вище, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд зазначає, що у відповідності до частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Стосовно поважності причин пропуску позивачем надано пояснення, що про тимчасовість його призначення на посаду прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Полтавської області йому не повідомили, а порушеним його право вважає з дати його звільнення відповідно до наказу прокурора Полтавської області від 02.11.2016 № 376к, оскільки про нескорочення попередньої посади не був обізнаний.

Надаючи оцінку такому обґрунтуванню, суд виходить з того, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, вказані позивачем обставини не можуть бути визнані обґрунтованими.

Зокрема, відповідно до позову ОСОБА_1 оскаржується наказ прокурора Полтавської області № 430к від 03.08.2015 в частині запланованого вивільнення позивача у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників та про зміну істотних умов праці, відповідно до якого, крім іншого, наказано підготувати письмові повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на вакантні посади (за наявності) /а.с. 64/.

На виконання вказаного наказу з відповідним попередженням позивач був ознайомлений 04 серпня 2015 року та власноручно зазначив наступне: "Із переведенням на запропоновану посаду прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 на умовах строкового трудового договору згоден" /а.с. 60/.

Також, відповідно до позову ОСОБА_1 оскаржується наказ прокурора Полтавської області №440к від 07.08.2015, відповідно до наявного в матеріалах справи примірника якого судом встановлено, що підставою для винесення останнього є саме заява позивача /а.с. 58/.

Так, відповідно до такої заяви позивачем зазначено, що проти призначення його на посаду прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Прокуратури Полтавської області тимчасово на час увільнення від виконання обов'язків за вказаною посадою у зв'язку з призовом на військову службу під час мобілізації основного працівника (ОСОБА_3) не заперечує /а.с. 59/.

Таким чином, про спірні накази ОСОБА_1 був обізнаний значно раніше, аніж про це ним зазначено у позові.

При цьому, позов надіслано до суду 02.12.2016.

Доказів неможливості звернутись до суду з позовом у період з 07.08.2015 по 02.12.2016 не надано.

Інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано, клопотання про поновлення строку звернення до суду не подано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що місячний строк звернення до суду з даними позовними вимогами позивачем пропущено безпідставно, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення такого строку.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу прокурора Полтавської області № 430к від 03.08.2015 в частині запланованого вивільнення позивача та необхідності вручення з цього приводу повідомлення, наказу прокурора Полтавської області №440к від 07.08.2015.

Керуючись статтею 99, пунктом 9 частини першої статті 155, частинами 3, 7 статті 160, статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітної плати, зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу прокурора Полтавської області № 430к від 03.08.2015 в частині запланованого вивільнення позивача та необхідності вручення з цього приводу повідомлення, наказу прокурора Полтавської області №440к від 07.08.2015.

Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду в частині вказаних вимог не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним позовом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 26 січня 2017 року.

Суддя І.Г. Ясиновський