Справа № П/811/116/17
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/116/17

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 січня 2017 року Справа № П/811/116/17

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Жук Р.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви у справі

за позовом

Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області

до

Квартирно – експлуатаційного відділу м. Кіровоград

про

стягнення економічних санкцій та зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Квартирно – експлуатаційного відділу м. Кіровоград, в якому просить суд:

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає адміністративний позов вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

У відповідності до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року (з наступними змінами), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно змісту п.3.1 таблиці ставок судового збору ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем сплачується судовий збір в сумі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

До позовної заяви взагалі не долучено доказів сплати судового збору.

Натомість, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, в зв’язку з відсутністю коштів за бюджетними видатками на оплату судового збору.

Частиною 1 ст. 88 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення міститься в статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із п. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, статтею 88 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено такої підстави звільнення від сплати судового збору як відсутність коштів за бюджетними видатками на оплату судового збору, а відсутність видатків на оплату судового збору не є тотожним майновому стану особи і не може підміняти собою вказане поняття.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вищезазначена процесуальна норма встановлює можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статті спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Крім того, згідно статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення правосуддя, зміцнення матеріально-технічної бази судів, включаючи створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційної системи, веб-порталу судової влади, комп’ютерних локальних мереж, сучасних систем фіксування судового процесу, придбання та обслуговування комп’ютерної і копіювально-розмножувальної техніки, впровадження електронного цифрового підпису.

Тобто судовий збір є одним із засобів функціонування та матеріального забезпечення судової гілки влади.

За таких обставин суд вважає, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Суд зазначає, що Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. №3674-VI не передбачено звільнення Управлінь Держпродспоживслужби від сплати судового збору.

Щодо посилання заявника на обставину щодо відсутності видатків на оплату судового збору зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України, кошторис - це основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов’язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Тобто, установи й організації, які утримуються за рахунок бюджетних коштів, для забезпечення своєї діяльності та виконання покладених на них функцій складають і затверджують кошторис доходів і видатків відповідно до бюджетних призначень, які встановлені законом про Державний бюджет України.

Під час визначення обсягів видатків розпорядникам нижчого рівня головні розпорядники, розпорядники вищого рівня повинні враховувати об’єктивну потребу в коштах кожної установи виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установи.

Показники видатків, що включаються до проекту кошторису, повинні бути обґрунтовані відповідними розрахунками щодо кожного коду економічної класифікації.

Кошторис затверджується за загальним і спеціальним фондами на рік без розподілу за періодами року в обсязі, який дорівнює сумі цих фондів.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов’язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Суд звертає увагу позивача, що йому необхідно подати до суд документ про сплату судового збору, відповідно до обсягу визначеного Законом України "Про судовий збір" (3200,00 грн.) або надати докази, які дають йому право судовий збір не сплачувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106-108, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Адміністративний позов – залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали в межах п’яти днів з дня отримання ним ухвали суду.

4. Роз’яснити позивачу, що в разі невиконання зазначених вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 5-денний строк з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали, апеляційної скарги, з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Жук