Справа № 465/3829/16-а
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.01.2017 р. Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі - Снігур А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові,ЛКП»Муніципальна дружина»,ДП»Львів-Інформ-Ресурс» про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності , посилаючись на те, що відповідно до постанови від 16.06.2016 р. на нього накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП. Вказана постанова підлягає скасуванню,так як в його діях відсутній склад даного правопорушення,оскільки ,15.06.16р.близько 20.30 він рухався на автомобілі ВАЗ д.н.з.З5480ЛВ по вул.Богуна зі сторони вул.Сахарова у м.Львові,з невідомих причин двигун його автомобіля заглушився на перехресті вул.Богуна-Котляревського.Зупинившись на проїжджій частині дороги,він змушений був відштовхати несправний автомобіль на узбіччя вул.Котляревського недалеко від перехрестя,щоб не створювати значних перешкод дорожньому руху.Багажник автомобіля частково виходив на пішохідний перехід,закриваючи третину пішохідного переходу,так як більше попхати автомобіль вперед він не міг,оскільки,там були вже припарковані автомобілі.Після цього він негайно зателефонував майстру,але через пізній час він не зміг приїхати на місце стоянки автомобіля.Вранці 16.06.16р.він не виявив ні автомобіля,ні жодного повідомлення про евакуацію.З телефонної розмови з працівниками поліції довідався,що автомобіль евакуйовано на штрафмайданчик. Відповідно до ст.265-2 КУпАП доставка автомобіля на спеціальний майданчик чи стоянку дозволена виключно в тому випадку,якщо розміщення затриманого автомобіля суттєво перешкоджає дорожньому руху.Його автомобіль не створював перешкод для руху транспортних засобів,а тому тимчасове затримання транспортного засобу мало здійснюватись шляхом блокування. Крім того,під час оформлення матеріалів не складено протоколу про адміністративне правопорушення,невідомо чи складено протокол огляду автомобіля перед віправкою на штрафмайданчик.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав,дав аналогічні пояснення,просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та стягнути в його користь з ЛКП»Муніципальна дружина» сплачені 720грн.за послуги евакуатора, з ДП»Львів-Інформ-Ресурс» сплачені 144грн.за послуги по зберіганні транспортних засобів.

Представник відповідача УПП у м.Львові в попередньому судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила,що 16.06.16р. на ву.Котляревського у м.Львові поліцейськими було виявлено порушення ПДР,а саме здійснення стоянки автомобіля на пішохідному переході,чим було ускладнено рух для пішоходів,про що було пояснення 2х осіб.Поліцейськими відповідно до норм закону прийнято правильне рішення щодо евакуації автомобіля..Посилання позивача щодо нескладення протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними,так як відповідно до ч.5 ст.258 КУПАП щодо правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху протоколи не складаються. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 23.01.17р. представник відповідача не з»явилась,надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ДП»Львів-Інформ-Ресурс» в попередньому судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив,що щодо скасування постанови покладається на розсуд суду,у позовній вимозі про стягнення 144грн. за послуги по зберіганні транспортних засобів просить відмовити,так як послуга ними надана,автомобіль зберігався до моменту здійснення оплати.

Представники відповідачів ДП»Львів-Інформ-Ресурс»та ЛКП»Муніципальна дружина» у судове засідання не з»явились,про причини неявки суд не повідомили,хоч належно увідомлені про час і місце розгляду справи.За наведених обставин,суд вважає за можливе справу розглядати у їх відсутності,відповідно до ст.128 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,свідків,суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням ,відповідно до ст.9 КУпАП визнається протиправна,винна (умисна або необережна)дія або бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено судом, відповідно до постанови від 16.06.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 510,00 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.3 КпАП України,а саме за те,що16.06.2016 року о 00.03 на вул.Котляревського,13 у м.Львові здійснив стоянку на пішохідному переході,чим ускладнив рух для пішоходів.

У судовому засіданні встановлено,що позивач у зв»язку з поломкою автомобіля на перехресті вул.Богуна-Котляревського , вимушено заштовхав останній на вул.. Котляревського та через те,що попереду стояли припарковані автомобілі, поставив його так,що багажник автомобіля частково виходив на пішохідний перехід.

Вказане вбачається з пояснень свідка ОСОБА_3,про те,що 15.06.16р.вечером повертались разом з позивачем додому з іншого міста, в с.Солонка автомобіль став їхати ривками,а на перехресті вул. Богуна-Котляревського заглох,не змогли ТЗ завести,тому відштовхали його ,присунувши якнайближче до припаркованих машин,щоб не перешкоджав дорожньому руху,при цьому не помітили,що багажник автомобіля виходив на пішохідний перехід,оскільки, там відсутня розмітка.Зранку мав прийти майстер,тому чоловік пішов на місце,де залишили машину,але її там не виявив,потім з»ясував,що автомобіль на арештмайданчику.Аварійну сигналізацію включали.

З пояснень свідка ОСОБА_4, вбачається,що він займається ремонтом транспортних засобів,вечером 15.06.16р.йому подзвонив позивач про неполадки з автомобілем, вони домовились,що зранку він приїде і подивиться машину,однак такої на місці не було виявлено.Позивач розшукав її на арештмайданчику,коли позивач забирав машину звідти вона заглохла біля мотозаводу і він звідти забирав її на ремонт.

Зазначене не спростовано поясненнями свідка ОСОБА_5 чи будь-якими іншими належними та допустимими доказами,Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив,що він є інспектором УПП,16.06.16р.евакуйовував автомобіль позивача,який був припаркований на пішохідному переході з порушенням ПДР та створював небезпеку для людей,про що були пояснення 2х свідків.Блокування не застосовував,оскільки,це не змінило б дорожньої ситуації.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Згідно ст.265-2 КУПАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі, за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Як вбачається з п.2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Таким чином,з аналізу зазначених норм вбачається,що працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, має право тимчасово затримати транспортний засіб шляхом блокування або доставити його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху.

З наданих фото з відеореєстратора не вбачається,що автомобіль позивача суттєво перешкоджав дорожньому руху чи створював загрозу безпеці руху, доказів протилежного відповідачами не надано.

Згідно ПДР,пішохідний перехід позначається дорожніми знаками,дорожньою розміткою,світлофорами.За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожними знаками або пішохідними світлофорами,а на перехресті,за відсутності пішохідних світлофорів,дорожніх знаків та розмітки-шириною тротуарів чи узбіч.

З пояснень свідків, наданих фотографій вбачається,відсутність дорожньої розмітки,яка позначає пішохідний перехід на місці події,що не спростовано представником відповідача в судовому засіданні.

За наведених обставин,суд приходить до висновку,що були відсутні виключні підстави,передбачені наведеними вище нормами ,для тимчасового затри мання автомобіля шляхом доставки на спеціальний майданчик.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення,не забезпечено явки до суду свідків,клопотання про виклик яких задоволено судом.

Посилання позивача щодо нескладення інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки,відповідно до ч.2 ст.258 КУПАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як вбачається із ч.5 даної статті,якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення

відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення та необхідність тимчасового затримання автомобіля .

За наведених обставин, суд вважає , що позов підставний та підлягає до задоволення.

Враховуючи сплату позивачем ЛКП»Муніципальна дружина» 720грн.за послуги евакуатора та ДП»Львів-Інформ-Ресурс» 144грн.за послуги по зберіганні транспортних засобів,вказані суми підлягають стягненню в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14,158-163,167,171-2 КАС України,суд, -

П о с т а н о в и в :

позов задоволити .

Постанову серії ПС2№ 996495 від 16.06.2016р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122 ч.3 КпАП України скасувати. Стягнути з ЛКП»Муніципальна дружина» в користь ОСОБА_2 сплачені 720грн.за послуги евакуатора.

.

Стягнути з ДП»Львів-Інформ-Ресурс» в користь ОСОБА_2 сплачені 144грн.за послуги по зберіганні транспортних засобів.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10днів з дня її проголошення.

Суддя: М.І.Гулієва