Справа № 537/5895/16-а
Суддя: Степура А. А.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/5895/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., за участю секретаря Грицькової Я.С., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом Луганського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Громадський контроль» в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про оскарження дій суб»єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 обласне відділення Всеукраїнської організації «Громадський контроль» в інтересах ОСОБА_2 звернулося до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить поновити строк звернення з адміністративним позовом у зв»язку з поважністю причини пропуску; визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови надати рішення та здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату призначеної пенсії з моменту її призначення з урахуванням пільгового стажу роботи з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року; зобов»язати Кременчуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії з моменту її призначення з урахуванням пільгового стажу роботи з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року та стягнути з відповідача судові витрати.

На обґрунтування позову позивачем зазначено, що ОСОБА_2 , в інтересах якого виступає ОСОБА_4 обласне відділення Всеукраїнської організації «Громадський контроль» , є тимчасово переселеною особою та знаходиться на обліку у ОСОБА_3 об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області . В грудні 2015 року ОСОБА_2 звертався до відповідача з заявою щодо повноти врахування пільгового стажу до пенсії, проте йому був надісланий лист, згідно якого йому було відмовлено у зарахуванні пільгового стажу за списком № 1 з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні на посаді диспетчера управління повітряним рухом. 22.02.2016 року ОСОБА_2 була направлена відповідачу заява, згідно якої він просив призначити за його заявою та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи з 14.10.1986 року по 17.12.1994 року згідно з трудовою книжкою за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та одночасно просив у разі відмови в задоволенні його заяви винести відповідне рішення. Проте , 27.03.2016 року ОСОБА_2 було отримано з ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області не рішення, а відповідь з відмовою зарахувати пільговий стаж за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вважає відмову відповідача у зарахуванні пільгового стажу неправомірною, оскільки відповідно до п.3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт , професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами прац після 21.08.92.

Позивачем вказано, що за змістом пункту 5 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт , професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за списками № 1 чи № 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації. Зазначив, що основною метою атестації є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги а компенсації за роботу у несприятливих умовах. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Позивачем зазначено, що відповідно до законодавства основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка . Згідно трудової книжки ОСОБА_2 та довідки ВАТ «Авіакомпанія ОСОБА_4 Авіалінії» від 30.09.2009 року вбачається, що ОСОБА_2 з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року працював диспетчером УПР у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні та безпосередньо здійснював управління польотами повітряних суден та його стаж роботи складає 7 років 3місяці 23 дні. За довідкою ВАТ «Авіакомпанія ОСОБА_4 Авіалінії» посада, за якою працював ОСОБА_2 передбачена підрозділом 541 розділу ХХІ Списку № 1 виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162. Позивачем вказано на те, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та з результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. Відповідно пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання , де технологічний процес, використовуване обладнання , сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів , що можуть несприятливо впливати на стан здоров»я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Вказав, що несвоєчасність проведення атестації підприємством не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах, тому висновок відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року є хибним. З урахуванням викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 обласне відділення Всеукраїнської громадської організації «Громадський контроль», яке діє в інтересах ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, в позові просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судовому засіданні позов не визнав та надав заперечення . В запереченнях вказав, що ОСОБА_2 22.02.2016 року звертався до начальника управління щодо врахування пільгового стажу за Списком № 1 з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні на посаді диспетчера управління повітряним рухом. На звернення ОСОБА_2 управління надіслало лист відповідь від 14.03.2016 року , в якому було зазначено, що відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівникам зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком 1 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць. Для підтвердження спеціального трудового стажу , у відповідності до пункту 20 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим ПКМУ від 12.08.1993 року за № 637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсію на пільгових умовах, приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада ( у точній відповідності з зазначеній у списках); характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Аналіз матеріалів пенсійної справи, наданих ОСОБА_2 при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком по Списку № 1 показав, що довідка про пільговий стаж роботи у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні за період з 23.07. 1986 року по 07.02.1994 року, яка відповідає вимогам законодавства відсутня. Вказав, що для зарахування зазначеного періоду роботи в пільговому обчисленні, позивачу необхідно надати документи, які відповідають вимогам чинного законодавства. Пенсія ОСОБА_2 виплачується з урахуванням загального страхового стажу роботи тривалістю 26 років 05 місяців 16 днів, із яких робота по Списку № 1 становить 13 років 05 місяців 17 днів та заробітної плати за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 22.05.2009 року, коефіцієнт якої становить 4,93237.З урахуванням викладеного, просив відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

Суд, вислухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи , оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням , дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка чи вчинені дії суб»єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого : суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ст. 159 КАС України вбачається, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Судом встановлено, що в грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області з заявою щодо повноти врахування його пільгового стажу.

07.12.2015 року за вих. № 334/Т-10 Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області надало відповідь позивачу на його звернення, згідно якого повідомило останнього , що аналіз документів, наданих ним для призначення пенсії, зокрема довідки ВАТ «Авіакомпанія ОСОБА_4 авіалінії» від 30.06.2009 року № 370 показав відсутність інформації щодо здійснення безпосереднього управління повітряним рухом у зонах аеропортів, аеровузлів, аеродромно-диспетчерських, районних, допоміжних центрах і їх секторах, місцевих диспетчерських пунктах з найбільшою інтенсивністю або складністю руху за період роботи на посаді диспетчера управління повітряним рухом з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні та відомостей щодо правонаступника зазначеного підприємства і з урахуванням викладеного зарахувати вищевказаний період до стажу роботи за Списком № 1 згідно наданої довідки ВАТ «Авіакомпанія ОСОБА_4 авіалінії» не вбачається за можливе ( а.с.14)

22.02.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити за його заявою та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи з 14.10.1986 року по 17.12.2008 року згідно з трудовою книжкою за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Одночасно у своїй заяві позивач просив у разі відмови в задоволенні його заяви винести відповідне рішення.

14.04.2016 року за вих. № 78/Т-02 Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області надало відповідь позивачу на його заяву, згідно якої повідомило позивача про те, що аналіз матеріалів пенсійної справи, наданих ним при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком по Списку 1 показав, що довідка про пільговий стаж роботи у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні за період з 23.07.1986 рок по07.02.1994 року, яка відповідає вимогам закону, відсутня . Одночасно позивачу було повідомлено, що для зарахування зазначеного періоду роботи в пільговому обчисленні йому необхідно надати документи, які відповідають вимогам чинного законодавства ( а.с.15).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні і за період з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року працював на посаді диспетчера УПР (безпосередньо здійснював управління польотами повітряних суден) і дана посада передбачена Списком 1 розділ ХХІ підрозділ 541, що підтверджується довідкою , виданою ВАТ «Авіакомпанія ОСОБА_4 авіалінії» 30.06.2009 року за вих. № 370 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» ( а.с.19).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказам Міністерства праці та соціальної політки України від 18.11.2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

У відповідності до списку № 1 виробництва робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10, які були чинні на період роботи позивача, розділ ХХІ , підрозділ 1541, робота на посаді диспетчера управління повітряних польотів дає право на отримання позивачем пенсії на пільгових умовах.

Згідно п.а) ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземнихроботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", передбачено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону: Особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п/п 3 п.2 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування":

1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

3. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

4. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до п.20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, дня підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер, виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статтями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Згідно висновку Європейського Суду з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України», зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не зважає на заперечення відповідача з приводу посилання на відсутність атестації робочого місця позивача, виходячи з наступного.

Відсутність даних про проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для невизнання того, що це місце роботи та умови його роботи не підпадають під Список №1, тому, що обов'язок про проведення атестації робочих місць було покладено, саме, на керівників підприємств, за бездіяльність яких позивач, як працівник, відповідальності нести не може.

Згідно пункту 10 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року, N91406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення», Вищий адміністративний суд України зазначив наступне. Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку, встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд вважає, що надані позивачем копії документів в своїй сукупності та взаємозв'язку, в цілому підтверджують стаж роботи позивача за Списком № 1, оскільки в цих документах зазначено професію, періоди роботи, умови роботи, номера наказів, при цьому зміна назви підприємства та підрозділів, до яких зараховувався позивач, не міняли характер та умови його роботи.

В судовому засіданні встановлено , що позивачем при звернення до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії надавалась трудова книжка з записом про роботу позивача у період з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року на посаді диспетчера управління повітряним рухом у Ворошиловградському об»єднаному авіазагоні, що підтверджено копією трудової книжки ОСОБА_2 серії БТ-І № 7578013, яка міститься в матеріалах пенсійної справи позивача, яка досліджувалася у судовому засіданні.

З огляду на положення п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 при наявності трудової книжки з відповідними відомостями визначають право на пенсію на пільгових умовах подання додаткової довідки про таку роботу не вимагається. Така довідка повинна надаватись тільки при відсутності таких відомостей. Тому, суд не приймає заперечення відповідача про необхідність надання позивачем уточнюючої довідки про пільговий стаж, та вважає їх безпідставними, а доводи позивача такими, що знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Так, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку , який на його думку пропущений з поважних причин, а також надав суду докази поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом.

З матеріалів справи та доказів, наданих позивачем вбачається, що позивач після отримання відмови відповідача у зарахуванні пільгового стажу двічі звертався до суду з позовом, проте позовні заяви йому були повернуті у зв»язку з не сплатою судового збору у першому випадку, у другому випадку у зв»язку з відсутністю підтверджень про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачу слід поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом .

За таких обставин, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, судові витрати, що понесені позивачем підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71,159-163, 167, 257 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Луганського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Громадський контроль» в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про оскарження дій суб»єкта владних повноважень - задовольнити.

Поновити Луганському обласному відділенню Всеукраїнської громадської організації «Громадський контроль», яке діє в інтересах ОСОБА_2 строк звернення до суду, який пропущений з поважних причин.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови надати рішення та здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії з моменту її призначення з урахуванням пільгового стажу роботи з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року.

Зобов»язати Кременчуцьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_2 з моменту її призначення з урахуванням пільгового стажу роботи з 14.10.1986 року по 07.02.1994 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь Луганського обласного відділення Всеукраїнської громадської організації «Громадський контроль», яке діє в інтересах ОСОБА_2 , 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не приймали участь у розгляді справи, в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Степура А.А.

Повний текст постанови виготовлений 01.02.2017 року