Справа № 749/1228/16-а
Суддя: Чигвінцев М. С.
Дата ухвалення: 2017-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/1228/16-а
Номер провадження 2-а/749/12/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Чигвінцева М.С.

за участю секретаря - Скорої Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іваненко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Сновськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду про визнання неправомірним рішення та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Щорського районного суду Чернігівської області з позовом та просить визнати неправомірним рішення Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 21.11.2016 року № 2657/05 щодо відмови здійснити перерахунок пенсії; зобов"язати Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, відповідно до Закону України " Про державну службу" в розмірі 80% від заробітку з урахуванням окладу, рангу, доплати за вислугу років станом на 01.12.2015 року згідно довідки Староборовицької сільської ради від 18.05.2016 року № 415 та матеріальної допомоги на оздоровлення у середніх розмірах за період з 01.06.2009 року по 31.08.2009 року з урахуванням коригування на коефіціент підвищення окладу 1,25 згідно довідки Староборовицької сільської ради від 30.09.2015 року з 01.12.2016 року, а також стягнути з Корюківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду на її користь понесені витрати по сплаті судового збору.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача просив в позові відмовити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що станом на день звернення позивача до відповідача Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3726 втратив чинність, а з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким непередбачено перерахунок пенсії державних службовців. Просить відмовити в позові.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

ОСОБА_1 працювала на посаді сільського голови Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області.

З 18.09.2009 року року отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ « Про службу в органах місцевого самоврядування» у розмірі 80 відсотків заробітної плати, що підтверджується довідкою відповідача №783 від 22.11.2016 року.

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано неправомірним рішення № 79/03 від 27.05.2016 року Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії державного службовця; зобов"язано Корюківське об"єднане управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 з 01.06.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року, відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та довідки Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області № 415 від 18.05.2016 року.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів ( тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Відповідно до довідки Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області № 415 від 18.05.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям встановлено, що заробітна плата на посаді сільського голови становить 3450,00 грн., посадовий оклад становить 2910 грн. 00 коп., надбавка за ранг - 90,00 грн., надбавка за вислугу років 15% за стаж державної служби 8 років - 450,00 грн. На всі виплати, включені в довідку нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначене також підтверджує довідкою Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області від 30.09.2015 року № 524.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Згідно з рішенням КСУ від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до субєкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобовязань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

Суд вважає безпідставними доводи Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у рішенні від 21.11.2016 року про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ряд інших, у зв`язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вище зазначених законів не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, а також що в даному випадку слід застосовувати норми Закону України «Про державну службу» №889-VІІ від 10.12.2015 року, якими непередбачено перерахунок пенсії, виходячи з наступного.

Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються ( в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений закону № 213-VIII не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів, щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Отже, зміни внесені до Закону України "Про державну службу" законом № 213-VIII стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Позивачеві була призначена пенсія відповідно до Закону України « Про службу в органах місцевого самоврядування 18 вересня 2009 року " тобто до набрання чинності закону № 213-VIII та Закону України «Про державну службу» №889-VІІ від 10.12.2015 року тому виходячи з Конституційних засад даний закон не може поширюватися на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723, діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленному Конституцією України порядку.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723 умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» позивачка, яка у 2009 році вийшла на пенсію державного службовця з посади сільського голови Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області має право на перерахунок пенсії в зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу.

З 01 грудня 2015 року було підвищено розмір заробітної плати до 3450,00 грн., посадовий оклад становить 2910 грн. 00 коп., надбавка за ранг - 90,00 грн., надбавка за вислугу років 15% за стаж державної служби 8 років - 450,00 грн.- сільського голови Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою Староборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області № 415 від 18.05.2016 року.

16 листопада 2016 року позивачка звернулася до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013, з урахуванням посадового окладу, рангу, надбавки за вислугу років станом на 01.12.2015 року та індексації, матеріальних допомог на оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань у середніх розмірах, які були нараховані та виплачені період з 01.06.2009 року по 31.08.2009 року та долучила довідку видану Староборовицькою сільською радою Щорського району Чернігівської області № 524 від 30.09.2015 року та довідку від 18.05.2016 року № 415 видану Староборовицькою сільською радою Щорського району Чернігівської області, однак відповідач своїм рішенням від 21.11.2016 року № 2657/05 відмовив їй у перерахунку пенсії.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем, а тому суд бере їх за основу при вирішенні даного спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ч.2 ст.37 Закону України Про державну службу /далі-Закону/ ( в редакції на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч.2 ст. 37-1 Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Аналогічну правову позицію зі спірного питання Верховний Суд України висловив, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13 відповідно), та постанові від 04.03.2014р. по справі № 21-3а14.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року). Бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших, актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу (рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), № 68385/10 та 71378/10), від 26 вересня 2014 pоку).

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Законне сподівання у позивача виникло з моменету призначення пенсії, а саме з 2009 року, оскільки законодавством, яке діяло на той час, передбачався перерахунок пенсії, щоразу у разі підвищення заробітної плати працюючого державного службовця, головною умовою перерехунку може бути лише звернення самого пенсіонера за перерахунком.

Відповідно до роз'яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції та в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акта прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (Рішення Конституційного Суду України від 17 березня 2004 року N7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004 від 6 липня 1999 року N8-рп/99, від 20 березня 2002 року N5-рп/2002, , від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Згідно статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через принцип юридичної визначеності, згідно якого остаточне рішення суду у справі не може піддаватися сумніву, навіть у разі зміни законодавства (п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 pоку). Крім цього, відповідно до роз'яснення Верховного Суду України №1-5/400 від 14 липня 2006 року, наданого на підставі листа Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у справі «Качко проти України», реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, з огляду на зазначене Щорський районний суд вважає за необхідне вказати, що не може взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» який констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року, оскільки відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" передбачено підіймання мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень, а також передбачено підіймання прожиткових мінімумів на одну особу, також відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів ( тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, отже проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що фінансові можливості держави «Україна» не є настільки скрутними, щоб позбавляти позивача законного сподівання на перерахунок пенсії, а тому практика Європейського суду з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року не підлягає застосуванню у даній справі.

Крім того відповідно до ч.2 ст.71 КАС України вбачається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак суду не надано жодних відомостей про те, що фінансові можливості держави є скрутними.

Відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія перераховується зі строків, передбачених ч.4.ст.45 Закону, а саме з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з такими документами подано після 15 числа. Суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу у зв`язку з підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям має відбуватись з 01 жовтня 2016 року, оскільки позивачка звернулася до Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії.

Відносно зобов?язання включити до розрахунку пенсії складові заробітної плати нараховані та виплачені суми щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення у середніх розмірах за період з 01.06.2009 року по 31.08.2009 року з урахуванням коригування на коефіцієнт підвищення окладу 1,25, суд зазначає, що немає жодних правових підстав забов?зати відповідача включити вищезазначені виплати з 01.06.2009 року, оскільки період часу з 01.06.2009 року по 31.08.2009 року знаходиться за межами строку позовної давності, оскільки позивач звернулась до суду 30.11.2016 року.

Згідно вимог ч.2. ст.99 КАС України, вище зазначена позовна вимога підлягає задоволенню в межах шестимісячного строку з дня звернення до адміністративного суду , а саме починаючи з 30.11.2016 року, оскільки право позивача було порушено з моменту призначення пенсії, а дізнався позивач про своє порушене право лише 21.11.2016 року отримавши рішення відповідача.

Частина 2 статті 100 передбачає, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2. ст.99 КАС України, суд вважає, що позовну вимогу з 01.06.2009 року по 31.08.2009 року слід залишити без розгляду, оскільки, як встановлено вище позивач звернулась до суду за захистом своїх прав 30.11.2016 року.

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом .ст. 1 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов"язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбачених цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім"ї у випадках, визначених цим Законом.

Отже, чинним законодавством не встановлюється ні строковість, ні обмеженість у часі щомісячних пенсійних виплат. З самого визначення понаття "пенсія" випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В даному випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії ( чи її перерахунок).

Таким чином, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежуватиме право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 94 КАС України з Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про пенсійне забезпечення»рішенням по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», та керуючись ст.ст. 8,9, 17-19, 71, 79, 87, 94, 98, 159, 161-162,КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду про визнання неправомірним рішення та зобовязання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 21.11.2016 року № 2657/05 щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії державного службовця.

Зобов"язати Корюківське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2016 року перерахунок та виплату реніше призначеної пенсії, відповідно до Закону України " Про державну службу" в редакції, чинній на день призначення пенсії та Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 в редакції чинній на день призначення пенсії у зв"язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно з Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 на підставі довідки Староборовицької сільської ради від 18.05.2016 року № 415 у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця з урахуванням усіх складових, а також розміру надбавок та премій отриманих ОСОБА_1 на момент призначення пенсії, що ввійшли до складу заробітку, з якого обчислено пенсію.

Стягнути з Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд, який виніс постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Чигвінцев