Справа № 344/278/17
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/278/17
Провадження № 2-а/344/554/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в м. Івано-Франківськупро визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови в призначенні пенсії в звязку з втратою годувальника ОСОБА_2 у розмірі 60% від його заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 10.08.2016р. №18-417вих16, зобовязання вчинити дії, стягнення судових витрат.

Дослідивши письмові докази у справі в скороченому провадженні, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу відмови у призначенні пенсії в звязку з втратою годувальника позивачу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, попередньо була призначена пенсія за віком, а з 08.09.2016 року є отримувачем пенсії в звязку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,згідно поданої нею заяви від 08.09.2016 року. Попередньо, 12.08.2016р нею також подавалась заява до відповідача про призначення пенсії в звязку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

12.12.2016р. позивач звернулася до відповідача, після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 12.07.2016р., з яким перебувала у шлюбі, та який отримував пенсію за вислугою років на підставі ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року, з проханням провести призначення їй пенсії по втраті годувальника, однак листом від 26.12.2016р. їй було відмовлено у призначенні пенсії в звязку з втратою годувальника, оскільки за ст..5 Прикінцевих положень «Про внесення змін до деяких актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», діючого з 15.07.2015р., за яким стаття 50-1 втратила чинність. В листі також повідомлено про призначення пенсії позивачу в звязку з втратою годувальника з 08.09.2016р., відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до вимог ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 (чинного з 15.07.2015р.) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_3 набрав чинності з 15 липня 2015 року, крім: пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;статей 21, 28 - 38, 42, 44 - 50, 62 - 63, 65 - 79 цього Закону, які набирають чинності 15 квітня 2017 року. Отже, до цього часу, діє норма ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» в попередній редакції.

Також, за нормами ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 (що частково втратив чинність) членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

За ст..36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: в т.ч. чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (ч.2). До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності.

Пенсія по втраті годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті.

Отже, працівники прокуратури мали право на пенсію за вислугою років, а непрацездатні члени його сімї на пенсію по втраті годувальника. При цьому визначальною є дата звернення непрацездатної особи про призначення пенсії по втраті годувальника тобто позивача, а не дата призначення пенсії за вислугою років померлому її чоловіку (ухвала ВАС України від 07.07.2016р. у справі К/800/25186/15).

Окрім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, з 01 червня 2015 року, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та ряд інших, і лише щодо Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в частині призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Даний закон не скасовано, його положення (у частині що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення пенсії яким призначаються зокрема до спеціального закону «Про прокуратуру» №1697. Вказана правова позиція узгоджується з постановою ВСУ від 24.05.2016р. №333/6710/15-а.

Виходячи з вищевикладеного, та аналізуючи всі подані сторонами суду докази в їх сукупності, а також беручи до уваги той факт, що на момент звернення позивача до відповідача, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб в т.ч. за спеціальним законом про прокуратуру, то такий позов є безпідставним та до задоволення не підлягає.

Дійсно, у відповідності до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Однак, обсяг права позивача на отримання пенсії по втраті годувальника, яка їй виплачується на час звернення до суду на загальних підставах, на переконання суду не звужується.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до ст..36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 6-11, 72, 158-163, 244-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови в призначенні пенсії в звязку з втратою годувальника ОСОБА_2 у розмірі 60% від його заробітної плати, згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 10.08.2016р. №18-417вих16 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Польська М.В.