Справа № П/811/568/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2017 рокусправа № П/811/568/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року

у справі №П/811/568/16

за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, третя особа відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у Кіровоградський окружний адміністративний суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просила, з урахуванням уточнень, визнати протиправною бездіяльність щодо не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів інформації про позивача згідно рішення Апеляційного адміністративного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року та зобов'язати включити дані позивача до зазначеного реєстру, а також здійснити відшкодування залишку коштів за вкладом згідно рішення Апеляційного адміністративного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги у судовому засіданні підтримав в повному обсязі.

Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, вказана норма права передбачає два критерії для відмежування справ адміністративної юрисдикції від справ іншої юрисдикції і це є: суб'єктний та предметний склад.

Предметний склад обумовлений тим, що справа адміністративної юрисдикції повинна містити в собі публічно-правовий спір.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є те, що вона повинна містити у собі публічно-правовий спір.

В даному випадку, між сторонами виник спір, предметом оскарження якого є бездіяльність відповідача щодо не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», який ліквідується, інформації про позивача згідно рішення Апеляційного адміністративного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2014 року.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку враховуються норми законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тому, системний аналіз зазначених норм чинного законодавства та положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, свідчать, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, позивач не позбавлений можливості порушити питання про визнання неправомірною бездіяльності відповідачів та зобов'язання вчинити певні дії, під час вирішення справи у порядку господарського судочинства.

Правова позиція щодо підвідомчості справ, які стосуються захисту прав кредиторів у межах ліквідації банку, висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 лютого 2016 року (справа №21-4846а15).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з частиною 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно досліджені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 199, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим