Справа № 2а-5221/10/2570
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5221/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.,

при секретарі Сердюк Д.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» про стягнення пені,-

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» (далі СВК «Україна») про стягнення пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 2157,40 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що проведеною прокуратурою Городнянського району Чернігівської області перевіркою, за результатами якої порушено кримінальну справу, встановлено внесення службовими особами підприємства завідомо неправдивої інформації щодо працевлаштування інваліда ІІ групи ОСОБА_2 до звітів Ф 10-ПІ за 2006, 2007, 2009 роки. Так, згідно вилучених прокуратурою Городнянського району Чернігівської області оригіналів звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у СВК «Україна» за вказані роки вбачається, що відповідачем не було виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, за що останній повинен був сплатити адміністративно-господарські санкції в загальному розмірі 14112,85 грн., однак вказані санкції відповідач сплатив лише 27.05.2010 року, тобто після встановлення правопорушення прокуратурою, за що, на підставі ст. 20 Закону відповідачу нараховано пеню в розмірі 2157,40 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон) для підприємств (обєднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік у кількості одного робочого місця.

Частини 2, 3 ст. 19 Закону та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону праці» встановлюють, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів; самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Згідно ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Згідно звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006, 2007 та 2009 роки поданих СВК «Україна» до Фонду інвалідів, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в звітні періоди відповідачем виконано в повному обсязі.

Проведеною прокуратурою Городнянського району Чернігівської області перевіркою дотримання СВК «Україна» вимог чинного законодавства України про працевлаштування інвалідів встановлено занесення неправдивих відомостей до звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2006, 2007, 2009 роки, а саме: працевлаштування інваліда ІІ групи ОСОБА_2, який фактично в даному господарстві у вказаних роках не працював.

Так, згідно вилучених під час проведення перевірки прокуратурою Городнянського району Чернігівської області оригіналів звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006, 2007 та 2009 роки вбачається, що в 2006 році на підприємстві відповідача середньооблікова кількість штатних працівників складала 72 особи, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 3 робочих місця, з яких кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність 2 особи. Таким чином невиконання нормативу робочих місць в 2006 році становить 1 робоче місце. Річний фонд оплати праці за 2006 рік на підприємстві відповідача складає 243900 грн., а середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 3387,50 грн. Розмір адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, становить 3387,50 грн.

В 2007 році на підприємстві відповідача середньооблікова кількість штатних працівників складала 58 особи, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 2 робочих місця, з яких кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність 1 особа. Таким чином невиконання нормативу робочих місць в 2007 році становить 1 робоче місце. Річний фонд оплати праці за 2007 рік на підприємстві відповідача складає 227500 грн., а середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 3922,41 грн. Розмір адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, становить 3922,41 грн.

В 2009 році на підприємстві відповідача середньооблікова кількість штатних працівників складала 34 особи, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце, з яких кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність 0 осіб. Таким чином невиконання нормативу робочих місць в 2009 році становить 1 робоче місце. Річний фонд оплати праці за 2009 рік на підприємстві відповідача складає 231300 грн., а середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 6802,94 грн. Розмір адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідами, становить 6802,94 грн.

Отже, загальна сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2006, 2007 та 2009 роках складає 14112,85 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вказані адміністративно-господарські санкції сплатив 27 травня 2010 року. Дана обставина свідчить про визнання відповідачем порушення вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Зважаючи на те, що відповідачем несвоєчасно сплачено адміністративно-господарські санкції, то згідно ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до пункту 3.7 Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 223 від 15.05.2007 року у поданій позовній заяві за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів до відповідної судової інстанції відділення Фонду розраховує суму пені на дату її подання.

Постановою правління Національного банку України від 09.08.2010 року № 377 встановлена з 10.08.2010 року облікова ставка у розмірі 7,75 % річних, а тому розмір пені, розрахованої відділенням Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області, становить 2157,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» є законними та обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню, а пеня за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Україна" (ідентифікаційний код 03798642) в дохід державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет Городнянського району, банк отримувача: ГУДКУ у Чернігівській області, р/р 0101, МФО 853592, ) 2157 (дві тисячі сто п'ятдесят сім) грн. 40 коп. пені.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: Сорочко Є.О.