Справа № 826/27730/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Кондратенко Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдленд» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдленд» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києва (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов»язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведена документальна позапланова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП «Пром-тех-снаб» за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року; з 01.09.2014 року по 31.11.2014 року.

За результатами перевірки складений акт від 22.04.2015 року № 232/1-22-03-25592668, яким встановлено, що Позивачем порушено вимоги податкового законодавства, зокрема: п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст.201 ПК України, оскільки завищено податковий кредит за перевіряємий період у розмірі 416 601 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду на загальну суму 416 601 грн.; п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України - не забезпечення належного зберігання документів.

На підставі вказаного акта контролюючим органом 08.05.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу за порушення п.198.3, 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» всього у сумі 624 901,50 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 416 604 грн., штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 208 300,50 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження в порядку ст.56 ПК України, у відповідності до рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 07.08.2015 року № 12114/10/26-15-10-05-35 та рішення Державної фіскальної служби України від 30.10.2015 року № 23037/6/99-99-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення від 08.05.2015 року № залишено без змін, а скарги Позивача без задоволення.

Зі змісту акту перевірки від 22.04.2015 року №232/1-22-03-25592668 вбачається, що Позивачем подано лист від 09.04.2014 року №09/04, яким Відповідача повідомлено, що у зв'язку з підтопленням офісного приміщення відбулося пошкодження первинних документів та на даний час підприємство може надати до перевірки документи лише за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року. До листа додано наказ про створення комісії щодо факту підтоплення офісного приміщення від 09.04.2015 року №4 та акт щодо факту підтоплення офісного приміщення від 09.04.2015 року №1.

Тобто, контролюючим органом під час перевірки використано наступні документи: договір підряду на будівельні роботи від 01.07.2014 року №П-07-01/14; рахунок-фактура; картка рахунку 644, 685 за липень 2014 року. Крім того, в ході перевірки Відповідачем використано акт перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 31.12.2014 року №1847/26-59-22-08/38007002 про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Пром-тех-снаб» з питання дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року.

Отже, всупереч правовому змісту предмету та порядку проведення документальної перевірки (п.п.75.1.2 ст.75 ПК України), Відповідачем не проводився у повному обсязі аналіз регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.

За приписами п.44.5 ст.44. ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Податкове законодавство забезпечує, таким чином, право платника податків на повноту та обґрунтованість заходу податкового контролю.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідачем проведено документальну перевірку за відсутності первинних документів бухгалтерського обліку, у відповідності до яких здійснювалося формування податкового кредиту по податку на додану вартість.

Позивач є юридичною особою, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію від 10.04.1998 року № 0008106, код форми власності 2 (приватна), код за .

Відповідачем взято на податковий облік від 16.04.1998 року за №34 (152) та зареєстровано як платника ПДВ з 28.04.1998 року, у відповідності до свідоцтва про реєстрацію платника податку від 31.07.2008 року №100131632, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 08.Основний вид діяльності - 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

14.06.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Завод «ТЕРМІНАЛ» та Позивачем укладено договір купівлі-продажу, за яким Позивачем придбано виділену в натурі частку будинковолодіння, загальною площею 21761,9 кв.м, яка розташована за адресою: м.Вінниця, вул.600-річчя, будинок №17, та складає 41/250 частку будинковолодіння та зареєстровано в реєстрі за номером 399 від 14 червня 2005року.

На підставі проектної документації та на виконання будівельних робіт по реконструкції приміщень з добудовою за адресою: м.Вінниця, пр.600-річчя, будинок №17, Позивачем здійснювалося будівництво торгівельно-розважального комплексу «Мегамолл».

01.07.2014 року між ТОВ «Трейдленд» (Замовник) та ПП «Пром-тех-снаб» (Підрядник) укладено договір підряду на будівельні роботи № П-0/- 01/14, згідно якого здійснювалися окремі види будівельних робіт на наступних умовах:

1. Замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання будівельних робіт за договірною ціною, складеною згідно нормативних документів Держбуду України, по об'єкту: Торгівельно-розважальний комплекс «Мегамолл» м.Вінниця пр.600-річчя 17, у відповідності до вимог затвердженої проектно-кошторисної документації, а також робочих креслень, що передаються підряднику замовником.

1.2. Будівельні роботи об'єкту здійснюватимуться з матеріалів замовника і підрядника за погодженням якості і вартості замовником.

2.1. Договірна ціна робіт, що доручені для виконання підряднику, є періодичною, складається щомісячно на основі обсягів виконаних робіт згідно планів, креслень, проекту КМД переданих та затверджених замовником і є невід'ємною частиною цього договору.

2.1. Договірна ціна робіт, що доручені для виконання підряднику орієнтовно складає 2 500 000 (два мільйони п'ятсот тисяч) гривень з ПДВ.

3.1. Строки виконання будівельних робіт: початок - липень 2014 року, кінець - липень 2014 року.

29 липня 2014 року ПП «Пром-тех-снаб» виписано рахунок-фактуру №29/07/14-1 на оплату будівельних робіт в сумі 2499606 грн., в т.ч. ПДВ 416601 грн.

29 липня 2014 року Позивачем здійснено авансовий платіж у розмірі 265000 грн., в т.ч. ПДВ - 44166,67 грн.

Подальші розрахунки здійснювалися поетапно, що підтверджується платіжними дорученнями : від 29.07.2014 № 1014 на суму 200 000 грн., від 29.07.2014 № 1015 на суму 65 000 грн., від 05.08.2014 № 1047 на суму 165 000 грн., від 11.08.2014 № 1076 на суму 200 000 грн., від 12.08.2014 №1082 на суму 230 000 грн., від 20.08.2014 № 1112 на суму 120 000 грн., від 20.08.2014 № 1113 на суму 160 000 грн., від 20.08.2014 №1114 на суму 100 000 грн., від 22.08.2014 № 1121на суму 150 000 грн., від 22.08.2014 № 1122 на суму 230 000 грн., від 27.08.2014 № 1128 на суму 232 500 грн., від 27.08.2014 № 1129 на суму 47 500 грн., від 02.09.2014 № 1174 на суму 150 000 грн., від 02.09.2014 № 1175 на суму 79 606 грн., від 02.09.2014 № 1176 на суму 220 000 грн.

Також, ПП «Пром-тех-снаб» видано Позивачу податкову накладна від 29.07.2014 року №432 - загальна сума 265000 грн., у т.ч. ПДВ 44166,67 грн. за номенклатурою «будівельні роботи».

По факту виконання будівельних робіт сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за №1.07.14 та за №2.07.14 від 31.07.2014 року. Узгоджена договірна ціна обґрунтована Довідками про вартість виконаних будівельних робіт робіт/та витрати/ форми КБ-3: від 31.07.2014 за 01.07.2014 - 31.07.2014 року б/н, - і складає всього 2499606 грн, у т.ч. ПДВ 416601 грн.

На підставі актів виконаних робіт, з урахуванням сплаченого авансу ПП «Пром-тех-снаб» видана податкова накладна №809 від 31.07.2014 року загальна сума 2234606,00 грн, у т.ч. ПДВ - 372434,33 грн.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не приймає посилання апелянта про наявність сумнівних операцій між Позивачем та ПП «Пром-тех-снаб».

За приписами статті 1 розділу І Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За приписами п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Відповідно п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно п.«а» ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Таким чином, наявність податкових накладних та актів приймання виконаних будівельних робіт дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту та витрат, але не вичерпною, оскільки підставою для виникнення права на податковий кредит та витрати є, зокрема, реальність господарських операцій, на підставі яких сформовано такі показники податкової звітності.

Як вже зазначалось, фактичне здійснення господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам, встановленими ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.

У відповідності до положень статті 16 ПК України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та витрат.

Норми ПК України не містять в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов'язання з ПДВ як наявність розбіжностей між податковим кредитом покупця та податковими зобов'язаннями відповідача, та/або наявністю висновку посадової особи податкового органу щодо ознак «фіктивності» контрагента, а фактичність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується належним чином завіреними копіями доказів, що наявні в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не прийняття до уваги змісту та обсягу господарських операцій, вказаних у наданих до перевірки документах, як наслідок, твердження про відсутність об'єктів оподаткування по спірним господарським операціям, ґрунтується виключно на припущені порушень норм податкового законодавства контрагентом позивача, внаслідок чого, на думку ДПІ, первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений законного права на віднесення сум по документам до доходу та витрат.

Доводи податкового органу, які викладені в акті перевірки спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається апелянт, не можуть бути достатніми підставами для визнання правочинів між Позивачем та контрагентом недійсними.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдленд» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 27 січня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.