Справа № 263/184/17
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2017-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/184/17
Провадження № 2-а/263/242/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в особі судді Ікорської Є.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є учасником бойових дій з квітня 2016 року. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, вважає що до сплати у 2016 році йому підлягає щорічна грошова допомога у сумі 5 мінімальних пенсій за віком ( 1130х5)=5650 грн. Відповідач у травні 2016 року перерахував йому грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік у розмірі 920,00 гривень і таким чином фактична недоплата складає 4730,00 гривень. Просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати відповідача провести йому донарахування та доплату щорічної разової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» у розмірі 4730,00 грн.

Позивач надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення на позов, з яких вбачається, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вимоги позивача, заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 26 листопада 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України.

Відповідно до заяви від 29 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради щодо виплати йому разової грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до положення ч. 5 ст.12 Закону України від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради від 21 листопада 2016 року за № 20 вх 12-3122-01 позивачу повідомлено, що разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 920,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», яка була сплачена у повному обсязі за 2016 рік.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, але в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, а саме на 2016 рік, визначено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Вказані положення є чинними та не визнавались Конституційним судом України не конституційними.

Таким чином позивачем не враховано, що наведена ним редакція ст.12 вказаного Закону була змінена і за станом на час виникнення у нього права на виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня, така виплата здійснювалась в порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Така зміна стала можливою згідно з пунктом 26 розділу VI «Прикінцевих і перехідних положень» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII), яким було встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані положення також є чинними і Конституційним судом України також не визнавались не конституційними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відмовляючи позивачу у донарахуванні та доплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року, Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради Донецької області, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачалися Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Конституцією України, Бюджетним кодексом України.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Аналогічною є також позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист, а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», де Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», правомірно здійснена в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Доводи позивача щодо необхідності врахування правової позиції, викладеної в постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 537/5837/14-а від 10.02.2016 року, судом не приймаються, оскільки обставини у вищезазначеній справі та у справі між позивачем та відповідачем є різними за своєю суттю, тому не є подібними між собою.

Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги позивача до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня у розмірі 4730,00 грн є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 159, 160, 183-2, 254, 256, 267 КАС України, та на підставі ст.19 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань", суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Є.С.Ікорська