Справа № 474/686/16-а
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/686/16-а
Провадження № 2-а/474/2/17
УХВАЛА

27.01.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_4 та заступника начальника управління, начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, -

встановив:

28.09.2016р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_3, в якій остання просить:

- визнати протиправними дії посадових осіб - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_4 та заступника начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_5 - в частині складання ОСОБА_4 акту перевірки від 22.08.2016р., приписів №№ 112, 113 від 22.08.2016р., двох безномерних протоколів про правопорушення у сфері містобудівельної діяльності від 22.08.2016р.;

- в частині винесення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постанов № 79/1014-5536-16 від 06.09.2016р. та № 78/1014-5535-16 від 06.09.2016р. про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на суму, відповідно 65 250 (шістдесят п'ять тисяч двісті п'ятдесят) грн. та 26 100 (двадцять шість тисяч сто) грн.;

- визнати нечинними акт перевірки від 22.08.2016р.; два протоколи від 22.08.2016р. складених на підставі вказаного акту; приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №№ 112, 113 від 22.08.2016р.;

- скасувати як протиправні постанови № 79/1014-5535-16 від 06.09.2016р. та № 78/1014-5535-16 від 06.09.2016р. про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на суму, відповідно 65 250 (шістдесят п'ять тисяч двісті п'ятдесят) грн. та 26 100 (двадцять шість тисяч сто) грн.

26.01.2017р. до суду від відповідачів надійшло клопотання, в якому останні вказуючи на приписи ч. 2 ст. 2, п.п. 1, 7, 9 ст. 3, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, а також п. 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013р. Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів, просять суд повернути позовну заяву позивачу в зв'язку з невідповідністю вирішення даної справи районним судом, а також просять розглянути дане клопотання за їх відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, при цьому в своїх клопотаннях просили провести їх розгляд за їхньої відсутності.

В судовому засіданні представники позивача заперечили проти задоволення вказаних клопотань вказуючи на їх безпідставність, необґрунтованість та не відповідність приписам КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частиною 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розгляд клопотань без участі відповідачів.

По суті клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Так, п.п. 1, 7 та 9 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В свою чергу, ст.ст. 104-106 КАС України, передбачено порядок звернення до суду з позовом та вимоги, яким має відповідати позовна заява, зокрема щодо зазначення позивачем або його представником суті позовних вимог та відповідачів.

Отже, з сукупного аналізу вказаних норм вбачається, що позивач звертаючись до суду самостійно визначає в чому відбулося порушення його прав та хто має бути відповідачем у справі.

При чому законодавець визначаючи, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, вказує на те, що це може бути як орган державної влади чи місцевого самоврядування, так і їхня посадова особа.

Щодо твердження відповідачів про те, що дана справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а підлягає вирішенню окружним адміністративним судом суд зазначає наступне.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013р. Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів (далі - Постанова), на яку зокрема посилаються відповідачі, роз'яснює судам, що згідно з пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Викладене вказує, що зазначені правовідносини є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб'єктами цих відносин, є адміністративними.

У зв'язку з цим юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, у тому числі й ті, які виникають під час виконання повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (закони України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ Про основи містобудування, від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ Про регулювання містобудівної діяльності, від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від 20 травня 1999 року № 687-ХІV Про архітектурну діяльність, від 5 квітня 2007 року № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, частина восьма статті 4 Закону України від 25 грудня 2008 року № 800-VІ Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва, частина п'ята статті 11 Закону України від 5 листопада 2009 року № 1704-VІ Про будівельні норми).

Водночас, відповідачами не враховано, що вказана Постанова спрямована на забезпечення правильного й однакового визначення юрисдикції адміністративних судів, при чому законодавець чітко розмежовую поняття юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справта поняття підсудність адміністративних справ.

Так, ч. 1 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

З комплексного аналізу Постанови та КАС України слідує, що Вищий адміністративний суд України у Постанові роз'яснює судам, яка категорія спорів відноситься до публічно-правового спору, а відтак належить до юрисдикції адміністративних судів, не зачіпаючи при цьому приписи КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ.

В свою чергу, ст. 18 КАС України визначає предметну підсудність адміністративних справ, вказую зокрема на те, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудніусі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності(п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1-3 ст. 2 КУпАП визначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, ст. 1 Закону України Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності передбачено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Крім того, приписами ст.ст. 3 та 32 Закону України Про архітектурну діяльність визначено, що законодавство про архітектурну діяльність складається з Конституції України, Законів України Про основи містобудування, Про регулювання містобудівної діяльності, Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, цього Закону та інших нормативно-правових актів, при чому визначено, що порушення законодавства про архітектурну діяльність тягне за собою, в тому числі адміністративну відповідальність згідно з законами України.

Так, ст. 244-6 КУпАП визначено, що, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного нагляду розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства з питань надання документів, необхідних для здійснення будівництва, невиконанням законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Від імені органу державного архітектурно-будівельного нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, клопотання відповідачів про повернення позивачеві позовної заяви в зв'язку з її непідсудністю цьому адміністративному суду є безпідставними, необґрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 108, 165, 185 КАС України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача - головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області ОСОБА_4 про повернення позивачеві позовної заяви- відмовити.

В задоволенні клопотання відповідача - заступника начальника управління, начальника відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_5 про повернення позивачеві позовної заяви- відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол