Справа № 815/3966/16
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3966/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лук'янчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

при секретарі -Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Латвісофт Україна» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Латвісофт Україна» (надалі - позивач, Товариство) просить визнати протиправними та скасувати 43 рішення Київської митниці ДФС (надалі - відповідач, Митниця) про коригування митної вартості товарів та 43 Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, перелік яких наведений у заяві позивача про зміну позовних вимог від 29.08.2016 року (т.1 а.с.24-39).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним з метою здійснення митного оформлення імпортованого товару «Тканина» були подані в електронному вигляді 35 митних декларацій типу «ІМ 40 ДЕ», за якими митна вартість цього товару заявлена у розмірі 2,5 долара США за 1 кг. згідно коду УКТЗЕД . У відповідності до ст.260 Митного кодексу України позивач здійснив митне оформлення вказаного товару за тимчасовими митними деклараціями типу «ІМ 40 ТН» із застосуванням ставки ввізного мита 8%, яка є найбільшою з тих, під яку можуть підпадати ці товарі, і зазначені товари були випущені у вільний обіг. Однак після проведених лабораторних досліджень на підставі експертних висновків Митницею були прийняті 35 рішень про визначення коду товару за поданими тимчасовими митними деклараціями. З урахуванням прийнятих Митницею Рішень про визначення коду товару позивачем подані додаткові 35 митних декларації, стосовно імпортованого товару «Тканина», що містять точні відомості про код товару згідно УКТЗЕД (МД типу «ІМ 40 ДТ»). Однак Митниця не погодилась із уточненими митними деклараціями по товару «Тканина», прийнявши за ними 35 рішень про коригування митної вартості у сторону її збільшення, а також 35 карток відмови у прийнятті цих митних декларацій.

Крім того, позивачем з метою митного оформлення імпортованого товару «Синтетичні полотна» були подані 7 тимчасових митних деклараціі із заявленою митною вартістю цього товару у розмірі 2,5 долара США за 1 кг. із застосуванням найбільшої ставки ввізного мита 8%, і цей товар також було випущено у вільний обіг після сплати позивачем необхідних платежів. Після проведення митницею лабораторних досліджень товару за цими митними деклараціями за результатами яких код цього товару за УКТЗЕД було змінено, позивач подав 7 додаткових митних декларацій до раніше поданих тимчасових декларацій, в яких вказав код товару за УКТЗЕД відповідно до висновків експертного підрозділу Митниці. Відповідач не погодився із додатковими митними деклараціями, прийнявши за ними сім рішень про коригування митної вартості у сторону її збільшення, а також 7 карток відмови у прийнятті цих митних декларацій.

Позивач вважає, що прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті додаткових митних декларацій є неправомірними, оскільки під час митного оформлення вказаних товарів не було виявлено невідповідностей у поданих для митного оформлення документах стосовно числових значень складових митної вартості.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи полягають в наступному.

ТОВ «Латвісофт» подало в електронному вигляді до Київської міської митниці ДФС 35 митних декларацій типу «ІМ 40 ДЕ», за якими до митного оформлення заявлено товар «Тканина…», митною вартістю 2,5 $/кг., а саме: 22.06.2016 за №100270001/2016/260751, 23.06.2016 №100270001/2016/260925, №100270001/2016/260922, №100270001/2016/260924, №100270001/2016/260920, 24.06.2016 №100270001/2016/261051, 25.06.2016 №100270001/2016/261122, №100270001/2016/261123, №100270001/2016/261125, від 30.06.2016 №100270001/2016/261541, №100270001/2016/261526, №100270001/2016/261539, 01.07.2016 №100270001/2016/261665, №100270001/2016/261667, №100270001/2016/261691, №100270001/2016/261688, №100270001/2016/261679, №100270001/2016/261668, №100270001/2016/261674, 02.07.2016 №100270001/2016/261771, №100270001/2016/261772, №100270001/2016/261783, №100270001/2016/261782, №100270001/2016/261778, №100270001/2016/261775, №100270001/2016/261784, №100270001/2016/261776, №100270001/2016/261780, №100270001/2016/261785, №100270001/2016/261787, №100270001/2016/261786, №100270001/2016/261773, №100270001/2016/261777, №100270001/2016/261779, 04.07.2016 №100270001/2016/261880.

З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів, посадовими особами Київської міської митниці ДФС для проведення дослідження були відібрані проби (зразки) товару.

За результатами проведених досліджень Митницею за вказаними 35 деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» були винесені 35 рішень про визначення коду товару, а саме: від 25.07.2016 №КТ-167-2016, від 28.07.2016 №КТ-169-2016, від 25.07.2016 №КТ-170-2016, від 27.07.2016 №КТ-171-2016, від 26.07.2016 №КТ-172-2016, від 01.08.2016 №КТ-173-2016, від 27.07.2016 №КТ-174-2016, від 26.07.2016 №КТ-175-2016, від 29.07.2016 №КТ-176-2016, №КТ-178-2016, №КТ-181-2016, від 25.07.2016 №КТ-177-2016, від 03.08.2016 №КТ-185-2016, від 02.08.2016 №КТ-188-2016, №КТ-186-2016, від 09.08.2016 №КТ-189-2016, від 03.08.2016 №КТ-180-2016, від 29.07.2016 №КТ-179-2016, від 02.08.2016 року №КТ-194-2016, №КТ-190-2016, від 03.08.2016 №КТ-195-2016, №КТ-197-2016, від 02.08.2016 №КТ-193-2016, №КТ-192-2016, №КТ-198-2016, від 26.07.2016 №КТ-199-2016, від 03.08.2016 №КТ-102-2016, №КТ-101-2016, від 29.07.2016 №КТ-184-2016, від 02.08.2016 №КТ-100-2016, від 05.08.2016 №КТ-103-2016, від 28.07.2016 №КТ-191-2016, від 16.08.2015 №КТ-115-2016, від 12.08.2016 №КТ-117-2016, від 15.08.2016 № КТ-121-2016.

Цими рішеннями митний орган визначив інші коди товарів, ніж ті які задекларовані позивачем у вищевказаних МД типу «ІМ 40 ДЕ».

Також митний орган за результатами прийняття 35 рішень про визначення коду товару виніс 35 карток відмови у прийнятті вищевказаних МД типу «ІМ 40 ДЕ», в яких вказав про необхідність подання позивачем нових ВМД з кодами товарів, які вказані у вищезазначених рішеннях про визначення коду товару.

У відповідності до положень статей 260, 261 Митного кодексу України Позивач подав органу доходів і зборів 35 додаткових декларацій типу «ІМ 40 ДТ», в яких вказав коди товарів за УКТЗЕД з урахуванням вищезазначених рішень Митниці про визначення коду товару, а саме: 26.07.2016 №100270001/2016/264017, від 01.08.2016 №100270001/2016/264529, від 25.07.2016 №100270001/2016/264009, від 28.07.2016 №100270001/2016/264281, №100270001/2016/264269, від 03.08.2016 №100270001/2016/264829, від 28.07.2016 №100270001/2016/264283, №100270001/2016/264277, від 01.08.2016 №100270001/2016/264521, №100270001/2016/264554, від 02.08.2016 №100270001/2016/264680, від 26.07.2016 №100270001/2016/264084, від 05.08.2016 №100270001/2016/265175, від 03.08.2016 №100270001/2016/264901, №100270001/2016/264863, від 08.08.2016 №100270001/2016/265353, від 05.08.2016 №100270001/2016/265185, від 01.08.2016 №100270001/2016/264607, від 03.08.2016 №100270001/2016/264888, від 04.08.2016 №100270001/2016/264980, від 08.08.2016 №100270001/2016/265268, від 16.08.2016 №100270001/2016/266184, від 04.08.2016 №100270001/2016/264987, №100270001/2016/265004, №100270001/2016/265050, від 28.07.2016 №100270001/2016/264279, від 04.08.2016 №100270001/2016/265036, від 08.08.2016 №100270001/2016/265269, від 01.08.2016 №100270001/2016/264636, від 04.08.2016 №100270001/2016/265022, від 16.08.2016 №100270001/2016/266182, від 01.08.2016 №100270001/2016/264506, від 19.08.2016 №100270001/2016/266517, від 22.08.2016 №100270001/2016/266669, №100270001/2016/266672.

Крім того, позивачем було також подано до Митниці сім тимчасових митних декларації типу «ІМ 40 ТН» щодо товару «Синтетичні полотна…», а саме від 08.07.2016 №100270001/2016/262410, №100270001/2016/262395, №100270001/2016/262408, №100270001/2016/262414, від 13.07.2016 №100270001/2016/262771, №100270001/2016/262769, №100270001/2016/262836 із застосуванням найбільшої ставки ввізного мита з тих, під яку можуть підпадати такі товари (8%).

За вказаними тимчасовими митними деклараціями товар «Синтетичні полотна…» після проведення митного контролю і митного оформлення (у т.ч. контролю правильності визначення митної вартості товарів) було випущено у вільний обіг зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю (2,26$/кг за МД №100270001/2016/262414 від 08.07.2016 року та 2,5 $/кг за іншими МД), визначеною за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору.

Щодо цих товарів Митницею також були відібрані проби (зразки) товару та проведені відповідні дослідження з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації цих товарів за кодами УКТЗЕД. За результатами проведених досліджень експертним підрозділом Митниці були підготовлені відповідні висновки від 04.08.2016 №140, від 03.08.2016 №130, від 05.08.2016 №143, від 02.08.2016 №128, від 08.08.2016 №151, від 28.07.2016 №105, від 28.07.2016 №102, в яких код вказаних товарів визначеній інший, ніж у тимчасових деклараціях.

У відповідності до положень статей 260, 261 Митного кодексу України позивачем подано 7 додаткових декларацій типу «ІМ 40 ДТ» від 18.08.2016 №100270001/2016/266426, від 17.08.2016 №100270001/2016/266330, №100270001/2016/266342, від 18.08.2016 №100270001/2016/266425, від 22.08.2016 №100270001/2016/266667, №100270001/2016/266670, від 18.08.2016 №100270001/2016/266428, в яких позивач вказав ті коди товарів, які визначені у висновках експертної установи.

Митниця не погодилась із визначеною позивачем митною вартістю у всіх 42 вищезазначених додаткових деклараціях типу «ІМ 40 ДТ» по товару «Тканина» та по товару «Синтетичні полотна…» та прийняла 42 Рішення про коригування митної вартості товарів, за якими митну вартість вказаних товарів визначено із застосуванням резервного методу, а саме:

від 26.07.2016 №100270001/2016/000053/1, від 01.08.2016 №100270001/2016/000067/2, від 26.07.2016 №100270001/2016/000054/2, від 28.07.2016 №100270001/2016/000061/1, №100270001/2016/000056/1, від 03.08.2016 №100270001/2016/000070/1, від 28.07.2016 №100270001/2016/000060/1, №100270001/2016/000059/2, від 01.08.2016 №100270001/2016/000063/2, №100270001/2016/000064/2, від 02.08.2016 №100270001/2016/000069/1, від 26.07.2016 №100270001/2016/000055/2, від 05.08.2016 №100270001/2016/000081/1, від 03.08.2016 №100270001/2016/000074/1, №100270001/2016/000073/1, від 08.08.2016 №100270001/2016/000085/1, від 05.08.2016 №100270001/2016/000082/1, від 01.08.2016 №100270001/2016/000066/1, від 03.08.2016 №100270001/2016/000072/1, від 04.08.2016 №100270001/2016/000076/1, від 08.08.2016 №100270001/2016/000084/1, від 16.08.2016 №100270001/2016/000089/1, від 04.08.2016 №100270001/2016/000075/1, №100270001/2016/000077/1, №100270001/2016/000078/1, від 28.07.2016 №100270001/2016/000057/1, від 04.08.2016 №100270001/2016/000080/1, від 08.08.2016 №100270001/2016/000083/1, від 01.08.2016 №100270001/2016/000068/2, від 04.08.2016 №100270001/2016/000079/1, від 16.08.2016 №100270001/2016/000087/1, від 01.08.2016 №100270001/2016/000065/1, від 18.08.2016 №100270001/2016/000099/1, від 17.08.2016 №100270001/2016/000093/1, №100270001/2016/000094/1, від 18.08.2016 №100270001/2016/000098/1, від 19.08.2016 №100270001/2016/000104/1, від 22.08.2016 №100270001/2016/000121/1, №100270001/2016/000118/1, №100270001/2016/000117/1, №100270001/2016/000114/1, від 18.08.2016 №100270001/2016/000102/1.

В зв'язку з прийняттям таких рішень про коригування митної вартості товарів Митницею було винесено 42 картки відмови у прийнятті вищевказаних 42 додаткових деклараціях типу «ІМ 40 ДТ», а саме: від 26.07.2016 №100270001/2016/00187, від 01.08.2016 №100270001/2016/00215, від 26.07.2016 №100270001/2016/00188, від 28.07.2016 №100270001/2016/00200, №100270001/2016/00196, від 03.08.2016 №100270001/2016/00230, від 28.07.2016 №100270001/2016/00199, №100270001/2016/00201, від 01.08.2016 №100270001/2016/00212, №100270001/2016/00213, від 02.08.2016 №100270001/2016/00219, від 26.07.2016 №100270001/2016/00191, від 05.08.2016 №100270001/2016/00245, від 03.08.2016 №100270001/2016/00232, №100270001/2016/00233, від 08.08.2016 №100270001/2016/00250, від 05.08.2016 №100270001/2016/00247, від 01.08.2016 №100270001/2016/00214, від 03.08.2016 №100270001/2016/00231, від 04.08.2016 №100270001/2016/00234, від 08.08.2016 №100270001/2016/00249, від 16.08.2016 №100270001/2016/00261, від 04.08.2016 №100270001/2016/00235, №100270001/2016/00236, №100270001/2016/00239, від 28.07.2016 №100270001/2016/00197, від 04.08.2016 №100270001/2016/00238, від 08.08.2016 №100270001/2016/00248, від 01.08.2016 №100270001/2016/00216, від 04.08.2016 №100270001/2016/00240, від 16.08.2016 №100270001/2016/00259, від 01.08.2016 №100270001/2016/00211, від 18.08.2016 №100270001/2016/00275, від 17.08.2016 №100270001/2016/00268, №100270001/2016/00269, від 18.08.2016 №100270001/2016/00274, від 19.08.2016 №100270001/2016/00278, від 22.08.2016 №100270001/2016/00297, №100270001/2016/00292, №100270001/2016/00291, №100270001/2016/00294, від 18.08.2016 №100270001/2016/00276, в яких вказано про необхідність подання позивачем вантажно-митних декларацій, заповнених з урахуванням рішень про коригування митної вартості товарів.

Аналіз змісту вищевказаних 42 рішень про коригування митної вартості свідчить про аналогічність викладених в них підстав для коригування митної вартості, які можна узагальнити наступним чином:

- у пунктах 6.3 наданих позивачем контрактах на підтвердження митної вартості товарів зазначено, що оплата здійснюється перерахуванням грошових коштів на рахунок продавця, або по іншим реквізитам, які будуть вказані у додаткових угодах. Але таких додаткових угод митниці не надавалось;

- у копіях декларацій країни відправлення не зазначені дані про інвойси та контракти, відповідно до яких здійснювалась поставка, хоча заповнення таких граф у експортних деклараціях передбачено;

- у наданих позивачем прайс-листах на умовах поставки CIF вказані контракти та номери контейнерів, що вказує на суб'єктивну спрямованість пропозиції та суперечить самій суті прайс-листа як такого;

- позивачем або не подані документи щодо страхування по ряду поставок, або надані документи по страхуванню не містять даних про номери інвойсів, за якими здійснювалось митне оформлення.

Позиція позивача полягає у тому, що відповідач спірними рішеннями про коригування митної вартості безпідставно збільшив митну вартість товару за резервним методом, оскільки на момент випуску товарів у вільний обіг за тимчасовими митними деклараціями Митницею не було виявлено розбіжностей чи підробки у наданих позивачем документах, питань недостатності відомостей для підтвердження складових митної вартості не виникало і додаткових документів для підтвердження цієї вартості не витребовувалось митницею.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, погодився з викладеними позивачем доводами.

Оцінюючи наведені судом першої інстанції доводи для задоволення позовних вимог, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак оскаржуване рішення таким вимогам в повній мірі не відповідає, оскільки суд першої інстанції при встановленні обставин справи допустився помилки, яка призвела до прийняття помилкового рішення в частині визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16.08.2016 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2016/00260 від 16.08.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була заявлена така позовна вимога (т.1 а.с.37) та надані копії цього рішення так картки відмови (т.5 а.с.197-201).

Однак це рішення та картка відмови прийняті не відносно позивача, а відносно іншого суб'єкта господарювання - ТОВ «Максимус», яке не є позивачем у даній справі.

Відповідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивач не зазначив, яким чином прийняті відносно ТОВ «Максимус» рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16.08.2016 року та Картка відмови №100270001/2016/00260 від 16.08.2016 року порушують його права, свободи або інтереси.

Суд першої інстанції в оскарженій постанові ці обставини залишив поза увагою.

Оскільки Рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16.08.2016 року та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2016/00260 від 16.08.2016 року не стосуються позивача, та не порушують його прав права, свободи або інтереси, підстави для скасування цього рішення та цієї картки відмови в рамках розгляду даної адміністративної справи відсутні.

Таким чином постанова суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16.08.2016 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2016/00260 від 16.08.2016 року підлягає скасуванню.

Щодо решти позовних вимог, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

- у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Як вже було зазначено вище, за поданими позивачем 35 тимчасовими митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» щодо товару «Тканина» та сьома тимчасовими митними деклараціями типу «ІМ 40 ТН» щодо товару «Синтетичні полотна…» органом доходів і зборів товари «Тканина…, синтетичні полотна…» були випущені у вільний обіг за заявленою декларантом митною вартістю, визначеною за першим методом - за ціною договору. А винесення Митницею Карток відмови у прийнятті 35 тимчасових митних декларацій типу «ІМ 40 ДЕ» було пов'язано виключно з прийнятими Митницею рішеннями про визначення коду товару за цими деклараціями, які були виконані позивачем шляхом подання 35 додаткових митних декларацій.

На момент випуску товарів у вільний обіг за 35 тимчасовими митними деклараціями типу «ІМ 40 ДЕ» щодо товару «Тканина» та сьома тимчасовими митними деклараціями типу «ІМ 40 ТН» щодо товару «Синтетичні полотна…» будь-яких зауважень щодо складових митної вартості цих товарів Митницею не висувалось, не було виявлено розбіжностей, ознак підробки та не було встановлено, що подані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Цей факт свідчить про те, що Митницею за результатами проведеної на підставі п.1 ч.4 ст.54 МК України перевірки заявленої позивачем митної вартості товарів було прийнято рішення про її підтвердження наданими позивачем документами, що й стало підставою для випуску цих товарів у вільний обіг.

В противному випадку відповідач на етапі перевірки 35 тимчасових митних декларацій типу «ІМ 40 ДЕ» щодо товару «Тканина» та семи тимчасових митних декларацій типу «ІМ 40 ТН» щодо товару «Синтетичні полотна…» повинен був на підставі ч.6 ст.54 МК України відмовити у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю, та вжити додаткових заходів щодо перевірки цієї митної вартості, у тому числі й шляхом запитування у позивача додаткових документів та відомостей, необхідних для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, як це передбачено ч.5 ст.54 МК України.

Однак такого факту не було, і товар був випущений у вільний обіг за заявленою позивачем митною вартістю у тимчасових деклараціях.

Отже, з урахуванням положень п.4 ч.4 ст.54 МК України Митницею, було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору за результатами дослідження наданих позивачем документів на підтвердження митної вартості цих товарів.

Статтею 260 МК України передбачено наступне:

1. Якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

2. Якщо під час митного оформлення товарів за тимчасовою митною декларацією органом доходів і зборів бралися проби (зразки) цих товарів для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи) і рішення органу доходів і зборів за результатами такого дослідження (аналізу, експертизи) не може бути прийнято у 30-денний строк з дня оформлення тимчасової митної декларації, цей строк продовжується органом доходів і зборів, але не більше ніж на 15 днів.

3. Для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3 1 цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Відповідно до п.29 Положення «Про митні декларації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №450, декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли:

точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;

у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв'язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо;

відомості про кількісні характеристики товарів можуть бути встановлені після навантаження товарів на транспортний засіб або вивантаження товару з транспортного засобу;

ціна товарів визначається за формулою.

Якщо в рамках процедур митного контролю та оформлення товарів, ввезених на митну територію України, за поданою митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа посадовою особою митного органу відбиралися проби (зразки) товарів, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи декларування таких товарів може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації. Випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) може бути здійснений митним органом відповідно до частини двадцять першої статті 356 Митного кодексу України.

Частиною двадцять першою статті 356 Митного кодексу України передбачено, що за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму, товари, проби (зразки) яких взяті для проведення дослідження (аналізу, експертизи), випускаються органом доходів і зборів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізів, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

Як зазначає позивач і це підтверджується матеріалами справи, подання позивачем вищевказаних 42 тимчасових декларацій щодо товару «Тканина» та товару «Синтетичні полотна…» обумовлено виключно відсутністю достатньої інформації щодо характеристик товару, необхідної для правильної класифікації товару згідно УКТ ЗЕД.

При цьому позивачем отриманий товар у вільний обіг із застосування до нього найбільшої ставки митних платежів з тих, під яку може підпадати товар, що не заперечується і відповідачем.

Оскільки подання позивачем тимчасових митних декларацій та відібрання Митницею проб товарів для проведення їх дослідження було викликано виключно відсутністю достатньої інформації щодо характеристик товару, необхідної для правильної класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, то отримання Митницею результатів цих досліджень після випуску товарів у вільний обіг за тимчасовими митними деклараціями могло мати наслідки виключно для класифікації цих товарів згідно УКТ ЗЕД. А як видно з матеріалів справи позивачем повністю враховані висновки експертних досліджень Митниці щодо класифікації вказаних товарів згідно УКТ ЗЕД, шляхом подання додаткових декларацій.

Згідно ч.1 ст.261 МК України у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Таким чином, позивач повністю дотримався вимог Митного кодексу, які стосуються подання тимчасових та додаткових митних декларацій, а також правомірно отримав у вільний обіг товари за тимчасовими митними деклараціями, сплативши найбільшу ставку митних платежів з тих, під яку може підпадати товар, з митної вартості товару, визначеною за основним методом - за ціною договору, яка була перевірена та визнана Митницею на момент випуску товарів у вільний обіг.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ч.3 ст.53 МК України визначає чіткий перелік документів, яку можуть бути додатково витребувані.

Як зазначає апелянт, Митниця запитувала у позивача додаткові документи, передбачені ч.3 ст.53 МК України, з підстава, які описані у рішеннях про коригування митної вартості, і оскільки позивачем додаткові документи не були надані, то Митницею були винесені 42 рішення про коригування митної вартості товарів та 42 картки відмови в прийнятті додаткових декларацій, що ,на думку відповідача, узгоджується з положеннями п.2 ч.6 ст.54 МК України.

Аналіз наданих сторонами документів, які стосуються декларування позивачем вищезазначених товарів, свідчить про те, що Митницею не доведено належними доказами факт запитування у позивача додаткових документів, які передбачені ч.3 ст.53 МК України.

В матеріалах справи відсутній жоден письмовий документ, який би свідчив про направлення позивачу запиту про надання додаткових документів, з якого суд мав би можливість встановити: коли і за якою саме декларацією позивача Митниця витребувала у позивача додаткові документів, і які саме.

Зазначення переліку додатково витребуваних документів лише у деяких спірних рішеннях про коригування митної вартості не може бути доказом виконання Митницею встановленої ч.3 ст.53 МК України процедури запитування додаткових документів, оскільки запитування додаткових документів завжди передує рішенню про коригування митної вартості.

Також є недовединим належними доказами твердження апелянта про те, що позивач відмовився від надання додаткових документів на підтвердження митної вартості.

У наданих відповідачем матеріалах містяться 15 ксерокопій листів, які виконані на бланку ТОВ «Латвісофт Україна», в яких зазначено, що додаткова інформація надана не буде у зв'язку із її відсутністю (т.13 а.с.191, 213; т.14 а.с.139, 192, 245; т.15 а.с.156, 182, 216, 244; т.16 а.с.62, 166; т.17 а.с.38, 56, 118, 138).

Колегія суддів вважає, що ці листи не можуть бути належним підтвердженням відмови позивача у наданні додаткових документів на підтвердження митної вартості, оскільки; по-перше - ці листи не підписані уповноваженою особою позивача; по-друге - невідомо на запит кого саме і якої саме інформації ці відповіді дані, оскільки, як вже зазначено вище, запити Митниці про надання додаткових документів та відомостей в матеріалах справи відсутні, і в цих листах вказано, що вони адресовані усім зацікавленим особам, по-третє - в цих листах вказується про відсутність додаткової інформації, при тому що Митниця стверджує, що нею запитувались додаткові документи; по-четверте - ці листи не містять дати їх складання чи подання.

Слід звернути увагу на те, що у наданих Митницею документах містяться три клопотання позивача про продовження митного оформлення по ВМД від 02.07.2016 №100270001/2016/261795, №100270001/2016/261803 та №100270001/2016/261805 (т.13 а.с.84, т.16 а.с.33 та т.17 а.с.22), що не узгоджується з твердженнями Митниці про повну відмову позивача у наданні додаткових документів.

Також колегія суддів звертає увагу на той факт, що за всіма 42 додатковими деклараціями позивача Митниця прийняла за ними рішення про коригування митної вартості в той самий день, в який ці додаткові декларації були подані, пославшись на не надання позивачем додаткових документів ,при тому що частиною 3 ст.53 МК України встановлений 10 денний термін для надання додаткових документів.

Стверджуючи, що після подання позивачем додаткових декларацій Митниця на підставі ст.53 МК України запитувала у позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості, відповідач в той же час ні в заперечення на позов, ні в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовує, з яких правових підстав всі спірні рішення про коригування митної вартості були прийняті в один день з поданням додаткових декларацій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем, як суб'єктом владних повноважень документально не підтверджено дотримання Митницею встановленої ч.3 ст.53 МК України процедури запитування у позивача додаткових документів, за результатами якої у Митниці згідно ч.6 ст.54 МК України могли виникнути підстави для відмови у митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю.

Також колегія суддів вважає, що не знайшли свого підтвердження належними доказами наведені у спірних рішеннях про коригування митної вартості твердження Митниці про проведення консультацій із позивачем щодо визначення митної вартості товарів

Так, згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В той же час, у наданих сторонами документах відсутні документальні підтвердження проведення між позивачем та Митницею консультацій з приводу обрання методів визначення митної вартості товарів.

Також слід визнати хибним твердження апелянта про те, що після прийняття спірних рішень про коригування митної вартості позивач не скористався своїм правом випустити товари у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до ч.7 ст.55 КАС України, оскільки, як вже зазначено вище, на момент прийняття цих спірних рішень визначені в них товари вже були випущені у вільний обіг із застосуванням до них найбільшої ставки митних платежів з тих, під які ці товари могли підпасти.

На підставі всього вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню лише в тій частині, яка стосується постанови суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16.08.2016 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2016/00260 від 16.08.2016 року.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16 серпня 2016 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2016/00260 від 16 серпня 2016 року.

Прийняти в цій частині позовних вимог нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Латвісофт Україна» про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2016/000088/1 від 16 серпня 2016 року та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2016/00260 від 16 серпня 2016 року.

В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 січня 2017 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лук'янчук Ю.М. Градовський