Справа № 819/1732/16
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1732/16

26 січня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позов Тернопільськаа об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ, Позивач) мотивує тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, Відповідач) як платник податків відповідно до ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, пункту 36.1 статті 36, 38 Податкового Кодексу України зобов'язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

За Відповідачем рахується податковий борг по штрафних (фінансових) санкціях в сумі 17000,00 грн.

Так як Відповідач в порушення вимог податкового законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, тому податковий борг необхідно стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі не поступало.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 05.04.1995 р. і включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 8-9), та перебуває на податковому обліку у тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків і відповідно являється платником податків і зборів передбачених Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п.14.1. ст. 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 54.3.3. п.54.3. ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством, особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається податковим боргом.

Згідно довідки Тернопільської ОДПІ про наявність податкового боргу, станом на 16.12.2016 р. за Відповідачем рахується заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000,00 грн. (а. с. 11).

Відповідно до розрахунку суми позовних вимог за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг по адміністративних штрафах та інших санкціях на суму 17000,00 грн. (а. с. 10).

Відповідач у строки, встановленні Податковим кодексом України, узгоджені податкові зобов'язання не сплачує, відтак таке податкове зобов'язання необхідно вважати податковим боргом.

Вищенаведений податковий борг виник згідно податкового повідомлення-рішення від 08.12.2015 р. № 29230-23 (а. с. 13), винесеного на підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 22 грудня 2014 року № 000044/19-18-21-00/НОМЕР_1, яким за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії до Відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 17000,00 грн. (а. с. 15). Вказане рішення винесене на підставі акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а. с. 16-17).

Податковий борг ФОП ОСОБА_1 підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 08.12.2015 р. № 29230-23 форми "Ф", випискою з інтегрованих карток платника податків, довідкою про наявність заборгованості та розрахунком податкового боргу.

Зазначене рішення не оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому грошові зобов'язання визначені в них, вважаються узгодженими.

Відповідно пп. 19-1.1.22., пп. 19-1.1.34. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чі іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/а5 податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншим законами України (пп.20.1.19. п.20.1. ст.20 ПК України).

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Так, у зв'язку з наявністю податкового боргу по штрафних (фінансових) санкціях (який не переривався), податковим органом відповідно до вимог статті 59 ПК України виставлено боржнику податкову вимогу від 08.12.2015 р. № 29230-23.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Так як Відповідачем не сплачена сума податкового боргу зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000,00 грн. суд вважає за необхідне стягнути його в примусовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що станом на час розгляду і вирішення справи ФОП ОСОБА_1 не сплачено заборгованості зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000,00 гривень, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити

1.Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг по штрафних (фінансових) санкціях в сумі 17000,00 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.