Справа № 820/6162/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 січня 2017 р. Справа № 820/6162/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фрунзенського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Фрунзенського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19.10.2016 року у внесенні змін до актових записів про народження №3648 від 27.03.1949 року, про шлюб №2988 від 21.06.1947 року, про смерть №76 від ІНФОРМАЦІЯ_3;

- зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про народження № 3638 від 27.03.1949р. , а саме: виправити відомості щодо власного імені матері дитини з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4" , та відомості щодо національності матері дитини з "українка" на "єврейка"

- зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про шлюб №2988 від 21.06.1947 року, а саме: виправити власне ім'я дружини з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4", відомості щодо національності дружин з "українка" на "єврейка", дошлюбне прізвище з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4";

- зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про смерть №76 від ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: виправити відомості щодо дати народження померлої з "ІНФОРМАЦІЯ_1" на "ІНФОРМАЦІЯ_2", щодо власного імені померлої з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4".

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що висновок про відмову у внесенні змін до актового запису Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19.10.2016 року прийнято неправомірно, у зв'язку з чим за для відновлення порушених прав вважає за необхідне зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести відповідні зміни до актових записів.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні просили суд позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від представника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшли пояснення в яких вказано про розгляд справи за відсутності представника другого відповідача.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з заявою до Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просила внести зміни до актового запису про народження №3638 від 27.03.1949 року складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: виправити відомості щодо власного імені матері дитини з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4", та відомості щодо національності матері дитини з "українка" на "єврейка", також внести відомості змін до актового запису про шлюб №2988 від 21.06.1947 року складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: виправити власне ім'я дружини з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4", відомості щодо національності дружин з "українка" на "єврейка", дошлюбне прізвище з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4" та внести зміни до актового запису про смерть №76 від ІНФОРМАЦІЯ_3 складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: виправити відомості щодо власного імені померлої з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4" та виправити відомості щодо дати народження померлої з "ІНФОРМАЦІЯ_1" на "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Начальником Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 19.10.2016 року прийнято висновок про відмову у внесенні змін до актового запису.

Проте, позивач не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного рішення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно ч. 1 ст. 22 того ж Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 3, 4 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону, дії або бездіяльність працівника органу державної реєстрації актів цивільного стану можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, Міністерства закордонних справ України та/або до суду.

Відповідно до положень п. 1.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, де зазначається, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа (п. 2.1 вказаних вище Правил).

Судом з свідоцтва про одруження (запис №2988 від 21.06.1947 року) встановлено, що 21.06.1947 року ОСОБА_3 (батько позивача) та ОСОБА_4 (мати позивача) одружились(а.с.17).

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_1 (актовий запис №3638 від 27.03.1949 року) ім'я матері вказано «ОСОБА_4», національність матері «українка»(а.с.12).

В подальшому ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та після укладення шлюбу присвоїла прізвище чоловіка, а саме ОСОБА_1(а.с.12).

При цьому, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області(а.с.21).

Суд звертає увагу, що позивач в обґрунтування позовних вимог надав до суду копію архівної довідки від 04.07.2016 року, згідно якої у книзі реєстрації актів про народження по м. Вовчанську за 1924 рік є запис від 01 жовтня 1924 року (реєстраційний номер 370) про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 «ОСОБА_4», батьки якої «ОСОБА_8 и ОСОБА_9», 27 років та 23 роки, євреї.

Проте, ретельно дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені позивачем у адміністративному позові.

Отже, з урахуванням, вказаного вище висновок про відмову у внесенні змін до актового запису Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19.10.2016 року прийнято в межах наданих повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Приймаючи до уваги, що висновок від 19.10.2016 року є правомірним за таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для зобов'язання Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вчинити певні дії відсутні.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фрунзенського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 27 січня 2017 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.