Справа № 201/14395/16-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/43/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря Гоц Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №8 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №8 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР № 005903 від 07.10.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що 07.10.2016 інспектором винесено оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що вона, керуючи транспортним засобом не мала при собі полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушила пункт 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не складався, інспектором не зясовано належним чином всі обставини у справі, не враховані доводи правопорушника. Тому просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та врахувати надані нею пояснення.

Відповідач - інспектор поліції ОСОБА_2 у призначене на 20.01.2017 судове засідання не зявилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. В минулих судових засіданнях проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що 07.10.2016, позивач, керуючи транспортним засобом не мала при собі полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушила пункт 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху. Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Під час патрулювання 07.10.2016 інспектор помітила автомобіль марки Кіа Soul, номерний знак НОМЕР_1, який порушив вимоги знаку 3.34 та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, а саме, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в м. Дніпропетровську на проспекті ОСОБА_3, біля будинку № 36.

Правилами дорожнього руху, забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). У зоні дії знака забороняється зупинка транспортних засобів, оскільки в місці, де встановлений знак, можливе створення підвищеної небезпеки зіткнення через високу інтенсивність руху.

Також водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі перелік документів, визначений ПДР, одним з яких є поліс обовязкового страхування та дотримуватись усіх Правил дорожнього руху.

Позивач повинна була на вимогу посадової особи показати усі документи, необхідні для перевірки особи і транспортного засобу. Застрахованою вважається відповідальність будь-якої особи, яка на законна підставах керує транспортним засобом, зазначеним у страховому полісі. Транспортні засоби які постійно зареєстровані в Україні і не потрапляють під обов'язковий технічний контроль страхуються на один рік.

У водія ОСОБА_1 був відсутній поліс обовязкового страхування.

Пункт 2.1. Правил зазначає вичерпний перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальною власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотримання правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, як підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На законну вимогу інспектора надати документи позивач не надала поліс, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 005903 від 07.10.2016, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За правилами ст. 33 КУпАП відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача.

Інспектор також на підтвердження власних заперечень надала диск з фіксацією спілкування з водієм автомобіля НОМЕР_2, з нагрудної камери. Враховуючи викладене, просила відмовити у позові.

Вивчивши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як видно із оскаржуваної постанови, 07.10.2016 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом не мала при собі полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів чим порушила пункт 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху на підставі порушення знаку «3.34» (а.с. 8).

Дійсно згідно із п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1. Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім посвідчення на право керування, реєстраційного документа на транспортний засіб, також і поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п. 4. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених у т.ч. і ст. 126 КУпАП.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції з організації діяльності підрозділів Державтоінспекції МВС України щодо контролю за наявністю у водіїв полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхових сертифікатів "Зелена картка" при нагляді за дорожнім рухом, затвердженої Наказом МВС України від 29.11.2007 № 451, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.12.2007 за № 1339/14606, працівники Державтоінспекції МВС України, які здійснюють нагляд за дорожнім рухом, контролюють наявність у водіїв транспортних засобів чинних полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На вимогу працівника Державтоінспекції МВС України водій зупиненого транспортного засобу зобов'язаний предявити йому для перевірки документи, передбачені пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, у тому числі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Незалежно від наявності спеціального знака працівник Державтоінспекції МВС України в обов'язковому порядку здійснює перевірку чинності поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у випадках складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху.

У разі відсутності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів працівником Державтоінспекції МВС України на водія транспортного засобу складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 13.1 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 № 111 (з наступними змінами та доповненнями), підставою для зупинення транспортних засобів є, зокрема, таке: порушення ПДР водіями, наявність даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути, необхідність залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод тощо.

Відповідно до змісту п. 21.2. ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції за вичерпним переліком обставин, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод..

В оскаржуваній постанові вказано, що водієм ОСОБА_1 порушені правила знаку «3.34».

У своїх запереченнях інспектор вказувала, що водій автомобіля НОМЕР_3, порушила вимоги знаку 3.34 та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, здійснивши зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в м. Дніпропетровську на проспекті ОСОБА_3, біля будинку № 36.

Суд критично відноситься до доводів інспектора, про те, що постанова та відеозапис є безспірними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення саме за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ані зі спірної постанови ані з інших матеріалів справи не вбачається, що перевірка полісу здійснювалася у зв'язку із порушенням водієм знаку 3.34, адже відповідної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення позивачем правил дорожнього знаку 3.34 на підтвердження правомірності перевірки документів відповідачем надано не було.

З матеріалів справи не вбачається, що під час перевірки полісу інспектор складав протокол щодо порушень ПДР іншими особами та оформлював матеріали дорожньо-транспортних пригод за участю інших осіб.

Позивач наполягала, що вона не порушувала вимог пункт 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху, оскільки у неї був чинний страховий поліс, на підтвердження чого надала його копію.

Згідно із п. 1.1. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Згідно із п. 1.6. ст. 1 Закону власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах;

Як встановлено судом, автомобіль НОМЕР_2 застрахований ПрАТ «Європейський страховий союз», підтвердженням чого є копія страхового полісу № АК/1554517 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 03.10.2016 до 02.10.2017.

Відповідно до зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для перевірки наявності поліса у позивача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Разом із тим, згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із п. 2. Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи.

За п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно із п. Розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Винесення постанови, тим саме притягнення до відповідальності на підставі двох суперечливих доказах (протокол та пояснення особи), є необ'єктивним розглядом справи та відтак незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідачем не було надано суду належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення і, відповідно правомірності винесення спірної постанови.

Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12. 2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На оскаржуваній постанові відсутні відомості про отримання позивачем копії постанови або направлення її рекомендованим листом, та з постанови не вбачається, чому інспектор віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги пояснення правопорушника.

Крім того позивачем надано копію страхового полісу № АК/1554517 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.10.2016.

Таким чином відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти №8 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії АР №005903 від 07.10.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., винесену інспектором роти №8 батальйону №3 управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 скасувати.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С. Наумова