Справа № 331/8527/16-а
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/331/28/2017
Номер справи 331/8527/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фону України в Олександрівському районі м. Запоріжжя та скасувати рішення Комісії з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства при призначенні та виплаті пенсії від 08.12.2016 року про відмову у призначенні пенсії за Сп. № 2 як особі, яка здобула право на призначення льготної пенсії; зобов'язати Управління Пенсійного фону України в Олександрівському районі м. Запоріжжя зарахувати до пільгового стажу весь період роботи за Сп.2 з урахуванням періоду з 12.08.1982 року по 12.12.1983 року та з 22.08.1992 року по 12.06.1998 року згідно записів трудової книжки, призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах з 25.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 30.11.2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фону України в Олександрівському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Сп.2 відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки на дату звернення за призначенням пенсії загальний трудовий стаж склав 39 років 8 місяців, з них за Сп.2 - 14 років 3 місяці за період з 12.08.1982 року по 12.12.1983 року, з 06.01.1984 року по 30.04.2003 рік. Посилаючи на відмову Управління Пенсійного фону України в Олександрівському районі м. Запоріжжя у призначенні йому пенсії на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу, він був змушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом. Вказав також, що його робота та стаж дають право на пенсію на пільгових умовах, що підтверджується даними записів його трудової книжки та відповідними довідками уточнюючими пільговий характер роботи за Сп.2, а отже відповідач неправомірно відмовив йому у призначенні пенсії, перекладаючи відповідальність за це на підприємство, яке не провело дії з атестації робочих місць.

Ухвалою судді від 03.01.2017 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скорочено провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечень проти позову.

23.01.2017 року до суду від представника Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя надійшли заперечення по даній справі, з яких вбачається, що основним документом, що підтверджує право на пільгове забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці після 01.08.1992 року є наказ по підприємству, організації про результати атестації робочих місць (п. 9 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442). При розгляді поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії за Списком № 2 згідно п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» комісія встановила, що заявник має загальний стаж роботи 39 років 08 місяців 08 днів. Згідно записів трудової книжки та довідки, підтверджуючої пільговий характер роботи за № 3028 від 20.09.2016 року ОСОБА_1 в період з 20.01.1992 року по 01.08.1996 рік, з 01.07.1998 року по 30.04.2003 рік працював на посаді електрозварника річного зварювання на Запорізькій дистанції цивільних споруд Придніпровської залізниці; згідно довідки про пільговий стаж роботи № 219 від 14.11.2016 року в період з 12.08.1982 року по 12.12.1983 року працював на посаді електрозварника на Георгієвському Арматурному заводі ім.. Леніна. Комісією також було встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на отримання пільг і компенсації за роботу із шкідливими і важкими умовами праці була вперше проведена на підприємстві Державне підприємство «Придніпровська залізниця» 09.04.2003 року, а законодавчого підтвердження видачі пільгових довідок ВАТ Георгієвському Арматурному заводі ім.. Леніна не має, оскільки дане підприємство було ліквідоване, в зв'язку з банкрутством. Таким чином, вважає дії Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя щодо призначення пенсії ОСОБА_1 правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами,суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя за призначенням пенсії за Сп. 2. Для призначення пенсії їм були надані документи: заява, трудова книжка ат копія з неї, копія військового квитка, копія атестату, довідка уточнююча пільговий характер роботи за Сп. 2 № 3028 від 20.09.2016 року за період з 06.01.1984 року по 01.03.1985 року, з 05.03.1990 року по 15.04.1991 року, з 20.01.1992 року по 01.08.1996 року, з 01.07.1998 року по 30.04.2003 року на посаді електрогазозварника ручного зварювання на Запорізькій дистанції цивільних споруд Придніпровської залізниці, видана ПАТ «Придніпровська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління», довідка № БМЕУ - 3/3037 від 20.09.2016 року з питань реорганізації, перейменування, правонаступності підприємств відокремленого структурного підрозділу «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» Державного підприємства «Придніпровська залізниця», довідка уточнююча пільговий характер роботи за Сп. 2 № 219 від 14.11.2016 року за період з 12.08.1982 року по 12.12.1983 року на посаді електрозварника видана ТОВ «Георгіївський Арматурний завод» (ТОВ «ГеАЗ» Російська Федерація), довідка № 219 від 14.11.2016 року про перейменування і ліквідацію Георгіївського Арматурного заводу ім.. Леніна, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, довідка відділу СПОВ за період з 01.01.2000 року по 31.10.2016 рік, пам'ятка.

Рішенням Комісії по розгляду суперечних питань при призначенні та виплаті пенсії від 08.12.2016 року було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за Списком № 2 згідно п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності необхідного пільгового стажу для призначення пенсії (пільговий стаж за Сп. 2 становить 7 років 8 місяців 5 днів); період роботи на ВАТ «Георгіївський Арматурний завод ім.. Леніна» можливо зарахувати, за умови надання заявником додаткових документів, затверджених Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, якою визначено механізм підтвердження роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, у випадку ліквідації підприємств, установ або організацій без визначення правонаступника.

Відповідно до положень п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи працівника, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робі, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, із за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12,6 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу на зазначених роботах пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно зі ст.. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роб оту у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією;обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 цього Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14 відповідно).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач не надав відповідачу доказів на підтвердження наявності у нього пільгового стажу роботи, а саме факту виконання ним робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження його зайнятості за відповідною професією за результатами атестації відповідного робочого місця за умовами праці (карту умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудову книжку із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. Таким чином, ОСОБА_1 може бути зарахований пільговий трудовий стаж за період роботи з 06.01.1984 року по 01.03.1985 року, з 05.03.1990 року по 15.04.1991 року, з 20.01.1992 року по 20.08.1992 року на посаді електрогазозварника ручного зварювання на Запорізькій дистанції цивільних споруд Придніпровської залізниці, видана ПАТ «Придніпровська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» та період з 12.08.1982 року по 12.12.1983 року на посаді електрозварника видана ТОВ «Георгіївський Арматурний завод».

З огляду на наведене, суд вважає, що відмова управління ПФУ у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону, оскільки стаж ОСОБА_1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 менше ніж 12,6 років, як то передбачено приписами п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання протиправною відмову у призначенні пенсії як особі, яка здобула право на призначення льготної пенсії за Сп.2.

Крім того, призначення пенсії відноситься до компетенції управління Пенсійного фонду, суди не можуть перебирати на себе функції призначення пенсії, тому в цій частині позовних вимог також необхідно відмовити.

Керуючись п. 9 ст. 13, ст.. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 94, 99, 158-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька