Справа № 2-а-933/2010
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-933/10р.
ПОСТАНОВА

Імям України

25 лютого 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації та ОСОБА_3 управління соціального захисту Київської міської державної адміністрації про перерахунок та виплату недоотриманих сум на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, посилаючись на те, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії 2 групи інвалідності, відповідно до Закону має право на одноразову щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі - пять мінімальних розмірів заробітних плат. Але за 2002-2005, 2007, 2008 роки він отримав значно меншу виплату, оскільки відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації ухиляється від надання йому вказаних коштів у повному обсязі.

А тому просить суд визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації щодо перерахунку та виплаті йому компенсації на оздоровлення за 2002-2005, 2007, 2008 роки в повному обсязі неправомірними, зобов язавши УПСЗН Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації провести йому перерахунок сум щорічної компенсації на оздоровлення з доплатою недоотриманих коштів за ці роки в сумі 8803 грн. 20 коп..

В судове засідання позивач не з явився, надав заяву в якій позов підтримує, просячи стягнути заборгованість в повному обсязі, та слухати справу у свою відсутність.

Представник ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення до суду не з явилася, надала заперечення, в яких просить слухати справу у свою відсутність та зазначає, що постановами Кабінету міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та від 12.07.2005 року № 562 встановлено розміри компенсаційних виплат на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням видатків передбачених на ці цілі законами «Про державний бюджет України» та виходячи з норм законів про розмір мінімальної заробітної плати, які приймались Верховною Радою на відповідні роки. Саме у відповідності до вищевказаних постанов Уряду позивачці і було нараховано та виплачено суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення, а саме у 2002 р. - 26,70 грн., 2003 р. - 26,70 грн., у 2004 р. - 26,70 грн., у 2005 р. -26,70 грн., у 2006 р.- 120 грн., у 2007 р. - 120 грн., у 2008 р. - 120 грн.. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність бюджетних коштів.

Також представник відповідача просить застосувати до позивача річний строк звернення до адміністративного суду та розглядати його вимоги лише стосовно останньої виплати коштів на оздоровлення, яка здійснювалась в 2008 році та при цьому відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність бюджетних коштів.

До того ж зазначає, що розпорядником коштів в м. Києві є Головне управління соціального захисту Київської міської державної адміністрації, виплати здійснюються Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Головне управління соціального захисту Київської міської державної адміністрації свого представника не направило, про день, час та місце слухання справи повідомлене належним чином, причини неявки не повідомило, заперечень не надало.

Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1).

Відповідно до ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991року № 796 XII (із змінами та доповненнями), позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі - пять мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.6, ч.7 ст.48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до суду, встановленого законом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Суд, враховуючи клопотання представника відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення про необхідність застосування строку позовної давності, вважає, що при наявності та дії ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року позивач знав або повинен був знати про те, що йому виплачується сума на оздоровлення не в тому обсязі, що передбачено ст.48 цього Закону, але до суду за захистом свого порушеного права позивач звернувся лише 06.11.2009 року, тобто в річний строк після виплати йому щорічної допомоги за 2008 рік та в розмірі 120 гривень. Будь-яких причин не звернення позивача до суду в попередні роки в суді не встановлено.

Твердження представника відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення про те, що законами України «Про державний бюджет» визначено видатки на загальносуспільні потреби, в тому числі й на забезпечення необхідних виплат, допомог, компенсацій, в розмірах встановлених законами про державний бюджет на відповідний рік та постановами Кабінету Міністрів України, якими й керувався відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення при нарахуванні одноразової щорічної допомоги позивачу, спростовується наступними положеннями.

Відповідно до ст.95 Конституції, закони України про Державний бюджет стосуються виключно встановлення доходів та видатків на загальносуспільні потреби.

Тому Законом про державний бюджет не може встановлюватись інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів.

Згідно ст.71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами крім законів про внесення змін до цього Закону.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу прав і свобод людини.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист у випадках передбачених законом.

Статтею 19 ч.2 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року та Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року всупереч Закону № 3054-ІІІ, (який встановив розмір щорічної допомог кратний розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом на момент виплати), встановлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Окрім того, з моменту прийняття зазначених Постанов уряду встановлені розміри щорічної допомоги на оздоровлення тривалий час залишались незмінними, у той час як Законами України неодноразово змінювались розміри мінімальної заробітної плати, яка, відповідно до ст.48 Закону № 3054-ІІІ, є базовою величиною при визначенні розміру щомісячної допомоги.

Виходячи із засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати положення ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При задоволенні позовних вимог про стягнення недоотриманих сум у 2008 році, суд бере за основу розрахунків, встановлений Законом щорічний розмір мінімальної заробітної плати на 2008 рік та дійсний на момент виплати, який становив 545 гривень.

Суд знаходить вірними розрахунки позивача про недоотримані ним суми коштів на оздоровлення від місцевого органу соціального захисту населення у 2008 році і приходить до переконання, що на користь позивача з відповідача ОСОБА_3 управління соціального захисту Київської міської державної адміністрації, яке є головним розпорядником коштів, підлягають стягненню 2725 грн..

Проте, позивач не ставив вимогу про стягнення недоотриманих сум компенсації на оздоровлення з відповідача ОСОБА_3 управління соціального захисту Київської міської державної адміністрації, а тому вимога щодо стягнення цих коштів з відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації задоволенню не підлягає.

Разом з тим, дії відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації по відмові позивачу в перерахунку та виплаті недоотриманих в 2008 році сум щорічної компенсації на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, необхідно визнати протиправними.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, відповідно до положень ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинно було виплатити позивачу у 2008 році суму коштів в розмірі пяти мінімальних заробітних плат - 2725 грн., з цільовим призначенням - щорічна допомога на оздоровлення, а фактично виплачено 120 грн.. Таким чином, недоотримана позивачем сума склала 2605 гривень.

В зв язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.3, 19, 21, 22, 46, 95 Конституції України, ст.ст.13, 48, 70, 71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також керуючись ст.ст.7, 72, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації по відмові ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті недоотриманих в 2008 році сум щорічної компенсації на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати, протиправними.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її оголошення та подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.

Суддя В.В.Журавський