Справа № 127/3743/15-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/3743/15-а
Провадження № 2-а/127/76/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2017 м. Вінниця

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ВМР, Департаменту житлового господарства ВМР про визнання дій неправомірними щодо відмови у приватизації кімнати та зобов'язати надати дозвіл на приватизацію суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом з вимогами зобов'язати виконавчий комітет ВМР надати дозвіл на приватизацію кімнати АДРЕСА_4 в спільну часткову власність.

Позов мотивовано тим, що позивачі проживають в 2-х кімнатах за АДРЕСА_1, згідно квитанцій про оплату житлово- комунальних послуг та особового рахунку за позивачами рахується житлова площа 30,1 кв.м, що знаходився на балансі Вінницької кондитерської фабрики. Контроль за рішеннями та ордерами на вселення в кімнати здійснювався комендантом гуртожитку, яким позивача було надано ключів від даних кімнат та проведено вселення, в письмовій формі договори найму житла укладені не були.

Позивач вказує, що при проведенні корпоратизації Вінницької кондитерської фабрики даний гуртожиток передано на баланс Вінницькій міській раді.

Позивачі повідомляють, що в кімнатах гуртожитку вони проживають постійно, сплачують комунальні послуги, іншого житла у позивачів немає, позивачі вважають, що відкриття особового рахунку є фактично договором найму.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивачі в заяві від 16.11.2016р. уточнили позовні вимоги та просили зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради приватизувати в спільну часткову власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/3 частці кожному приміщення в гуртожитку по АДРЕСА_1 яке, згідно технічного паспорту складається кімната 15-16 площею 12,9 кв.м., кімната 15-21 площею 17,6 кв.м., частина коридору площею 1 площею 1,2 кв.м. частина коридору 5 площею 5,0кв.м. частина кухні 11 плошею 2,9 кв..м. коридор 15-17 площею 1,9 кв.м. коридор 15-18 площею 8,4 кв.м. коридор 15-19 площею 0,7кв.м. санвузол 15-20 площею 2,4 кв.м. частина балкону площею 0,24 кв.м. частина лоджії площею 0,75 кв.м. Разом по квартирі під №15 площею 53,99 кв.м.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 16.11.2016р.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача ВК ВМР в судовому засіданні проти визнання позову заперечував посилаючись на те, що оскільки позивач звернувся до КП «ВМБТІ» за отриманням бланку заяви на приватизацію лише 01.12.2016р. на момент звернення з позовом до суду в позивача не

існувало спору з приводу приватизації житла. Крім того вважає, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача прийняти рішення про приватизацію не підлягає задоволенню, оскільки суд не наділений такими повноваженнями.

Інші учасники в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до рішення ВК ВМР від 24.03.2009р. №699 гуртожиток по АДРЕСА_1 визнано житловим будинком для малосімейних . ( а. с.138)

Судом встановлено що на ім'я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок на кімнати АДРЕСА_1

Відповідно до акту обстеження житлових умов від 08.10.2014р. проведеного МКП «ЖЕК № 15» в кімнатах АДРЕСА_1 квартиронаймач ОСОБА_1 проживає з 1989р., дружина ОСОБА_2 дружина та син квартиронаймача з 1992р., що також підтверджується актом затвердженого МКП «ЖЕК №15» від 16.09.2008р. (а.с. 32, 42, )

Суд бере до уваги, що саме з ОСОБА_1 укладено договори про надання житлово-комунальних послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, по АДРЕСА_1. (а.с. 25-29,)

В судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про те, що фактом добросовісного користування кімнатами АДРЕСА_1 є копії квитанцій про сплату комунальних платежів, як пояснив в судовому засіданні представник позивача комунальні послуги позивач сплачує в строк та у розмірі, встановленому відповідачем, що підтверджується відповідними квитанціями., а також довідка СКП «ЖЕК №15» про відсутність боргу за житлово-

комунальні послуги. ( а.с. 10-11, 25-29, 32,42-44, 68-77, )

В заяві від 29.12.2014р. позивачі звернулись до ВК ВМР з заявою про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_1, та в заяві від 15.08.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до ВК ВМР з заявою про приватизацію вказаних вище кімнат в гуртожитку. ( а.с. 33,24,)

Листом від 21.01.2015р. Департаментом житлового господарства ВМР, що є структурним підрозділом Виконавчого комітету ВМР, позивачу повідомлено, що він в квартирі АДРЕСА_1 не зареєстрований та ордер на зайняття АДРЕСА_2 відсутній, правові підстави для укладення договору найму відсутні. ( а.с. 36)

Департаментом житлового господарства ВМР в листі від 24.02.2015р. №3-20-5540/01-20 позивача повідомлено про самовільне вселення в кімнату АДРЕСА_1

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2016р. в задоволенні позову ВК ВМР до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. ( а.с. 100-104)

Судом встановлено, що на замовлення ОСОБА_1 ВМБТІ було виготовлено технічний паспорт на кімнату АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Згідно з ст. 4 ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

ч.1 ст. 69 КАС України встановлено що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

ч.2 ст.71 КАС України встановлено що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Враховуючи вищевказане, доводи відповідача ВК ВМР про відсутність спору на момент подачі позову суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки ще в заяві від 29.12.2014р. позивачі звернулись до ВК ВМР з заявою про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_1, та в заяві від 15.08.2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся до ВК ВМР з заявою про приватизацію вказаних вище кімнат в гуртожитку ( а.с. 33,24,) проте, листом від 21.01.2015р. Департаментом житлового господарства ВМР позивачу повідомлено, що він в квартирі АДРЕСА_1 не зареєстрований та ордер на зайняття АДРЕСА_2 відсутній, правові підстави для укладення договору найму відсутні ( а.с. 36), в листі від 24.02.2015р. відповідач повідомив позивачам, про те, що питання подальшого проживання в кімнаті по АДРЕСА_1 буде вирішуватись в судовому порядку, таким чином дані обставини і стали підставою для звернення позивачів до суду.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги, зобов'язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради розглянути питання щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 обґрунтовані, повністю підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Разом з тим вимога зобов'язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради приватизувати кімнати в приміщенні по АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, оскільки згідно чинного законодавства суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення про приватизацію.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9,11,17,18,71,86, 158- 163, КАС України, ст.19, 47, 55 Конституції України ст.4, 8 ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради розглянути питання щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: