Справа № 408/7181/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Булгакова Г.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року справа №408/7181/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.

суддів: Шишова О.О., Чебанов О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 02 грудня 2016 року у справі № 408/7181/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Юстиція) про скасування постанови, посилаючись на наступне.

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 17.04.2014 були задоволені вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 08.04.2016 замінено сторону - боржника Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області на правонаступника Броварське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області та постановою державного виконавця відділу від 27.05.2016 відкрито виконавче провадження. У зв'язку з невиконанням рішення суду, державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафів на боржника та направлено подання до Броварського ГУНП України в Київській області про притягнення винних посадових осіб Броварського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області до відповідальності за невиконання рішення суду, та 18 липня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову від 18.07.2016, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 427/7459/13-а, виданого 12.10.2015 Біловодським районним судом Луганської області про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганській області (далі - Управління) в частини перерахунку пенсії ОСОБА_2, та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганській області зробити перерахунок й виплатити пенсію з 01 травня 2012 року згідно довідки про заробітну плату, розрахованої на підставі наказу директора ВП «Шахта «Должанская-Капитальная» ДП «Свердловантрацит» № 329 від 22.03.2004.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 02 грудня 2016 року у справі № 408/7181/16-а у позові відмовлено повністю.

Постанова мотивована тим, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є правомірними, відповідають вимогам чинного на той час законодавства, а тому вимоги позивача щодо її скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що повторне накладення штрафу та направлення подання до Броварського відділення національної поліції про притягнення боржника до відповідальності співпадає з датою закінчення виконавчого провадження, а державний виконавець Гопцій Р.О. лише формально поставився до своїх обов'язків.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон N 606-XIV) (чинний на час виникнення спірних правовідносин, втратив чинність з 05.01.2017) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів(посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень, та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 17 Закону N 606-XIV (який діяв на час винесення оскаржуваної постанови) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів визначених цим Законом.

Відповідно до постанови Свердловського міського суду Луганської області від 17.04.2014 позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені /а.с.09-11/.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга Управління залишена без задоволення, постанова Свердловського міського суду була залишена без змін /а.с.12-13/.

Відповідно до постанови ВПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ВП №50082103 від 11.05.2016 було замінено сторону - боржника Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області на правонаступника Броварське об'єднане УПФУ Київської області /а.с.15/.

Постановою державного виконавця ВПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ВП №51232970 від 27.05.2016 відкрито виконавче провадження. Згідно постанови боржнику надано семиденний термін для самостійного виконання рішення суду /а.с.16/.

Статтею 75 Закону N 606-XIV визначені загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Так, відповідно до пункту 1 даної статті після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 25 цього Закону визначає йому строк для добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк для виконання.

Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 89 вказаного Закону, після чого виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду або іншого органу, який видав виконавчий документ.

Відповідно до статті 89 Закону N 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та призначає новий строк для виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує перед судом клопотання про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

Судом встановлено, що державним виконавцем, за невиконання рішення суду, 11.07.2016 накладено на боржника штраф у розмірі 680,00 грн. та зобов'язано виконати рішення суду в повному обсязі. 18.07.2016 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі в сумі 1360,00 грн. та, оскільки рішення суду боржником не виконано, штрафи не сплачено, 18.07.2016 державним виконавцем направлено подання до Броварського ГУНП України в Київській області про притягнення винних посадових осіб Броварського об'єднаного УПФУ Київської області до відповідальності.

18 липня 2016 року державним виконавцем ВПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову ВП №51232970 про закінчення виконавчого провадження /а.с.5/.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є правомірними, відповідають вимогам чинного на той час законодавства, а тому вимоги позивача щодо її скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Погоджуючись з таким висновком місцевого суду, колегія суддів зазначає, що апелянтом не наведено жодної норми законодавства, яка б була порушена відповідачем.

Державним виконавцем здійснено всі передбачені Законом N 606-XIV заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Інших заходів, які би міг здійснити державний виконавець з метою примусового виконання рішення суду, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, Закон N 606-XIV не передбачає.

В тому числі, на державного виконавця не було покладено обов'язків з'ясування сплати штрафів боржником, не містить закон і заборони винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у той самий день, в який було накладено повторний штраф та винесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи доведено, що державним виконавцем вжито всіх передбачених Законом N 606-XIV в межах наданих йому повноважень для примусового виконання судового рішення і лише після встановлення факту невиконання судового рішення боржником, на підставі п. 11 ч.1, ст. 49, ст. 50 Закону N 606-XIV винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.

Інших заходів, які би міг здійснити державний виконавець з метою примусового виконання рішення суду, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, Закон N 606-XIV не передбачає.

На підставі зазначеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позивачем по справі неправомірність прийняття спірної постанови не доведена, тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 02 грудня 2016 року у справі № 408/7181/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов