Справа № 2513-1830/12
Суддя: Іващенко А. І.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2513-1830/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді: Іващенка А.І. секретаря: Неживець К.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів судового контролю в порядку статті 267 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано нечинним та скасовано розпорядження начальника Управління пенсійного фонду в Новгород-Сіверському районі, від 20.04.2012 року щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за знижкою пенсійного віку. Зобовязано Управління пенсійного фонду в Новгород-Сіверському районі виплатити ОСОБА_1 пенсію за знижкою пенсійного віку в порядку ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.04.2012року. Також встановлено судовий контроль щодо виконання постанови суду та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця після набрання постановою законної сили. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року зазначена постанова залишена без змін. 26 січня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення судового контролю в порядку ст. 267 КАС України, в якій просила: Встановити судовий контроль за виконанням Новгород-Сіверським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2015р. у справі № 2-а/739/8/15, в межах якого зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України подати до Н-Сіверського районного суду протягом тижня звіт про виконання судового рішення - Постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2015р. у справі № 2-а/739/8/15, в якому надати розрахунок пенсії, починаючи з 01.04.2014 р., станом на теперішній час.. Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків. Як зазначає п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Так «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та

обовязків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (Рішення у справах «Креуз проти Польщі», «Осман проти Сполученого королівства», та інш.). Також Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»). Статтею 267 КАС України встановлена процедура судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а також вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень відповідачем на виконання постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Так згідно приписів п.п.6, 7, 8 абз.2 ч.9 ст. 267 КАС України, у такій заяві позивача повинні бути зазначені: відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день отримання виконавчого листа та предявлення його до виконання; інформація про хід виконавчого провадження. Зазначеним вимогам заява ОСОБА_1 не відповідає, та необхідної інформації не містить. Крім того, згідно абзацу 4 ч.9 ст. 267 КАС України до заяви повинен бути доданий доказ її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду. Однак суду ОСОБА_1 не надала будь-якого підтвердження надіслання своєї заяви відповідачу. Також абзац 6 частини 9 статті 267 КАС України встановлює, що заява може бути подана протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку предявлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. Початок перебігу такого строку ОСОБА_1 не зазначила. Відповідно до абзацу 8 частини 9 статті 267 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. З цих підстав, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вищезазначеним вимогам ч.9 ст. 267 КАС України. Керуючись ст.ст. 159, 160, 165, 167, 267 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів судового контролю в порядку статті 267 КАС України повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя: А.І.Іващенко