Справа № 591/5689/16-а
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5689/16-а
Провадження № 2-а/591/79/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними, спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що вона разом із чоловіком та неповнолітньою дитиною з літа 2014 року є внутрішньо переміщеними особами. Відповідно до заяви її чоловіку, як уповноваженому представнику сім'ї, була призначена державна адресна допомога для покриття витрат на проживання на загальну суму 2210 грн. на місяць. (її чоловіку як непрацездатній особі - 884 грн., їй як працездатній працевлаштованій - 442 грн., та неповнолітній дитині - 884 грн.) 18.02.2016 року вона звільнилася з роботу, про що її чоловік повідомив відповідача заявою від 04.03.2016 року. У зв'язку з чим, відповідач зробив перерахунок даного виду допомогу з 19.02.2016 року по 11.03.2016 року, зменшивши розмір виплати на її ім'я на 50%, а з 12.03.2016 року взагалі припинив нарахування та виплату допомоги на її ім'я. 25.04.2016 року її чоловік звернувся із заявою про призначення допомоги на новий період із зазначенням у заяві про те, що вона не працює. 11.05.2016 року вона працевлаштувалася та вони повідомили 03.06.2016 року відповідача про дану обставину, однак виплати допомоги на неї не була поновлена. Зазначила, що відповідач з порушенням вимог закону та передчасно прийняв рішення про зменшення на 50% розміру виплати на її ім'я з 12.03.2016 року та припинив в подальшому її виплату. Тому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати його здійснити нарахування та продовжити виплату спірного виду допомоги починаючи з 12.03.2016 року..

Відповідач сповіщений пор час та місце розгляду справи, але його представник до суду не прибув. Відповідачем подані письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані суду докази в їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивачка разом з сім'єю (чоловік ОСОБА_2, неповнолітня донька - ОСОБА_3) , взята на облік внутрішньо переміщених осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та отримала довідку № від 24.10.2014 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_2, уповноваженого представника сім'ї, відповідачем була призначена щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до рішення відповідача від 17.11.2015 року ОСОБА_2 на склад сім'ї( непрацездатний заявник, працездатна працююча дружина заявника (позивачу даній справі) та неповнолітня донька заявника) була призначена на період з 28.01.2015 року по 27.04.2016 року призначена щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 2210 грн. В тому числі: по 884 грн. на заявника та неповнолітню дитину та 442 грн. на позивача. (а.с. 60)

Також встановлено, що 17.02.2016 року позивач звільнилася з роботи та набула статусу непрацюючої працездатної особи, про дану обставини ОСОБА_2 повідомив відповідача заявою від 04 березня 2016 року, в якій зазначив про згоду по відшкодування допомоги в разі наявності її переплати. (а.с. 63-64)

Рішенням відповідача від 10.03.2016 року було переглянуто розмір допомоги та визначено, що у період з 12.11.2015 року 18.02.2016 року допомога має сплачуватися в розмірі 2210 грн., з 19.02.2016 року по 11.03.2016 року в розмірі 1989 грн. (з зв'язку із зменшенням розміру допомоги на позивача на 50 %), з 12.03.2016 року 23.04.2016 року - 1768 грн. (у зв'язку з припиненням виплати допомоги на позивача) (а.с. 65)

Також встановлено, що за зверненням ОСОБА_2 було продовжено виплату спірної допомоги на період з 25.04.2016 року по 23.10.2016 року у розмірі 1768 грн.: по 884 грн. на заявника та неповнолітню дитину, на позивача виплата допомоги продовжена не була.

Суд вважає, що вказані дії відповідача відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 2 та 3 Порядку затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам на строк не більше шести місяців. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу… заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно п.3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до п.7 Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку …. які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Тобто, згідно порядку, грошова допомога не призначається на наступний шестимісячний період в тому числі особам працездатного віку, які не працевлаштувалися після шестимісячного строку отримання грошової допомоги.

Згідно п.12 Порядку Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

З системного аналізу п. 12 Порядку вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена але її виплата була припинена з зазначених підстав.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем у період отримання допомоги, виплата якої було продовжено на період з 28.10.2015 року по 27.04.2016 року, вона звільнилася з 17.02.2016 року, працевлаштувалася вона лише з 11.05.201 року, тобто після спливу строку на якій було продовжено виплату даного виду допомоги.

Як вбачається із копії матеріалів, пов'язаних із первинним призначення спірної допомоги та продовженням строків її виплати (а.с.25-100), у своїй заяві від 25.04.2016 року (а.с. 71) уповноважений представник сім'ї повідомив про те, що його дружина (позивач у справі) не працює.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що чоловік позивача або сама позивач, після зміни обставин що впливають на призначення даного виду допомоги (працевлаштування позивача в червні 2016 року), зверталися до відповідача із заявою саме про призначення спірної допомоги суду не надано. Заява ОСОБА_2 (а.с. 77) з повідомленням про працевлаштування його дружини не є зверненням з приводу призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного суд вважає, що після отримання постійного місця роботи позивачка мала право отримувати щомісячну адресну допомогу переміщених осіб з дня відповідного звернення до відповідача.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з даним позовом з приводу визнання протиправними дій відповідача щодо припиненням виплати допомоги з 12.03.2016 року, позивач звернулася 31 жовтня 2016 року. Рішення відповідача від 03.11.2016 року з приводу відмови у призначенні спірної допомоги за заявою від 25.10.2016 року позивачем не оскаржувалося та вирішення питання щодо правомірності цих дій, вчинених відповідачем після звернення позивачем з даним позовом до суду, виходить за межі предмету позову що розглядається судом.

В разі незгоди з вказаним рішенням відповідача від 03.11.2016 року, яким відмовлено у призначенні допомоги на позивача з посилання на те, що позивач є працездатною непрацюючою особою, позивач не позбавлена можливості звернутися з відповідним позовом до суду.

Враховуючи наведене суд вважає, що дії відповідача з приводу зменшення розміру спірної допомоги та припинення її виплати з 12.03.2016 року відповідають вимогам закону, а тому у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

Керуючись ст.ст.14, 99, 100, 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлено 28 січня 2017 року. Суддя