Справа № 705/7447/16-а
Суддя: Кімстачов О. С.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 705/7447/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Умані Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень і зобовязання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

УСТАНОВИВ:

09.12.2016 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі в тексті Уманського ОУ ПФУ) про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії. Позивач просить: визнати дії Уманського ОУ ПФУ в зниженні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90 % до 86% та оподаткування грошового утримання незаконними; зобовязати відповідача виплачувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.11.2016 у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та зняти всі оподаткування грошового утримання.

Позивач ОСОБА_1 посилається на такі обставини: вона працювала на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 21.06.1987. Постановою Верховної Ради України № 2767-17 від 02.12.2010 була звільнена з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 66-к від 24.12.2010 були припинені її повноваження судді та вона була відрахована зі штату Уманського міськрайонного суду з 28.12.2010 у звязку зі звільненням з посади судді та виходом у відставку. При виході у відставку стаж роботи, який давав позивачу право на відставку складав 28 років. Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 до стажу роботи, який давав право на відставку судді та отримання довічного щомісячного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів України, зараховувалась робота на посаді слідчого, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. До обрання на посаду судді ? 21.06.1987 позивач ОСОБА_1 працювала на посаді слідчого Уманського міського відділу міліції з 01.08.1982 по 22.06.1987. Право на відставку та отримання довічного грошового утримання, позивач набула в 2002 році. З 01.09.2002 ОСОБА_1 отримувала довічне грошове утримання і продовжувала працювати на посаді судді. За кожний відпрацьований рік на посаді судді розмір її грошового утримання збільшувався на 2% і починаючи з 2007 року їй було призначено довічне грошове утримання в максимальному розмірі 90 %. Максимальний розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці вона отримувала до листопада 2016 року, а 15.11.2016 вона вже отримала 86%. Крім того проводиться і оподаткування її довічного щомісячного грошового утримання. Вважає, що дії Уманського ОП ПФУ в Черкаській області в частині оподаткування та зменшення максимального розміру довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з 90% до 86% є незаконними, неконституційними, таке рішення суперечить Конституції України та рішенню Конституційного суду України. На цій підставі позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відповідач Уманське ОУ ПФУ подало 23.12.2016 письмові заперечення проти позову. Посилається на безпідставність і необґрунтованість позовних вимог позивача, їх невідповідність діючому законодавству України щодо призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання позивачу ОСОБА_1 та щодо визнання дій управління щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання незаконними та зобовязання зняти усі оподаткування грошового утримання; просить відмовити в задоволенні позову повністю.

На підставі ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, подані позивачем, письмові заперечення відповідача, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на посаді судді Уманського міського суду та Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 21.06.1987. Право на відставку та отримання довічного грошового утримання позивач набула в 2002 році. З 01.09.2002 ОСОБА_1 отримувала довічне грошове утримання і продовжувала працювати на посаді судді. За кожний відпрацьований рік на посаді судді розмір її грошового утримання збільшувався на 2% і починаючи з 2007 року їй було призначено довічне грошове утримання в максимальному розмірі 90 % від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Умови призначення та розмір виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці були визначені діючим на той час законодавством Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (зі змінами). Відповідно до ч. 4 ст. 43 цього Закону судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. І абзацом другим ч. 4 ст. 43 Закону було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах суддів у судах колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

До обрання на посаду судді ? 21.06.1987 позивач ОСОБА_1 працювала на посаді слідчого Уманського міського відділу міліції з 01.08.1982 по 22.06.1987.

ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку з поданням заяви про відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 02.12.2010 № 2767-17 і відрахована зі штату суду з 28.12.2010 у зв'язку зі звільненням з посади судді та виходом у відставку.

Умови і порядок призначення, виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначені статтею 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (зі змінами), втратили чинність з 01.01.2011 відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453 VI.

Згідно з п. 11 розділу ХІІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (набрав чинності з 30.07.2010) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійснені ними своїх повноважень, закріпленої у ч.1 ст.126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо). Щомісячне довічне грошове утримання суддів це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання.

Конституційний суд України у рішенні від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначив, що зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та прав людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже суперечить ст.55 Конституції України.

08.06.2016 Конституційний Суд України прийняв рішення № 4-рп/2016 щодо конституційності положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).

У пункті 4 резолютивної частини цього Рішення визначено порядок його виконання, а саме: встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, тобто застосовується ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII.

Вказане Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 не містить вказівки на те, що при виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який вийшов у відставку до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, Пенсійний фонд України (його територіальні підрозділи) має право перераховувати стаж особи на посаді судді, який був визначений їй відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Рішення № 4-рп/2016 щодо позивача ОСОБА_1 підлягає застосуванню в частині її права як судді у відставці на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання в разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідач Уманське ОУ ПФУ у своїх запереченнях проти позову не навів і не обгрунтував наявність передбачених певною нормою закону підстав для перерахунку раніше визначеного судді у відставці ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді та його зменшення з 28 років до 23 років.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідач Уманське ОУ ПФУ знизив розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 90 % до 86 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.11.2016, не маючи для цього відповідної правової підстави. І тому позовні вимоги про визнання вказаних дій відповідача протиправними та зобов'язання його здійснювати виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.11.2016 в попередньому розмірі підлягає задоволенню. При цьому мають бути враховані ті грошові суми, що вже були їй виплачені за період з 01.11.2016.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій Уманського ОУ ПФУ в частині оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке виплачується ОСОБА_1 з 01.11.2016, та зобов'язання відповідача здійснювати виплату вказаного утримання без його оподаткування, то суд вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню, а дії відповідача законними, враховуючи такі мотиви.

Відповідно до п. 164.2.19 ч. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Положення вказного підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною 167.4 статті 167 Податкового кодексу України (зі змінами внесеними Законом № 1411-VІІІ від 02.06.2016) визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Також п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.1-1.3 вказаного пункту Податкового кодексу України платниками цього збору є, у тому числі, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, об'єктом справляння збору є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого, як було зазначено вище, включається і сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання в розмірі, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), і ставка військового збору становить 1,5 відсотка об'єкта оподаткування.

Наведені положення Податкового кодексу України щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є чинними, не визнані неконституційними або такими, що втратили чинність, тобто були чинними на момент звернення позивача до Уманського ОУ ПФУ із заявою щодо порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання та з адміністративним позовом до суду.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України (п. 1 ч. 2 ст. 921 Конституції України).

Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016, на яке посилається позивач, в пункті 5 мотивувальної частини дійшов висновку, що норми закону, яким вносилися зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» стосовно зменшення розміру/припинення виплати суддям у відставці щомісячного довічного грошового утримання на період їх роботи на певних посадах, виконанні іншої роботи не узгоджуються з конституційними гарантіями незалежності суддів, а тому суперечать частині першій статті 126 Основного Закону України. При цьому жодного посилання на те, що сума щомісячного довічного грошового утримання, яка виплачується судді у відставці, не може оподатковуватися, назване Рішення № 4-рп/2016 не містить.

Статтею 168 Податкового кодексу України визначено порядок нарахування, утримання та сплати податку до бюджету. Пунктами 168.1.1-168.1.2 вказаної статті, передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, у відповідності до п. 168.3 вказаної статті проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні грунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

Чинним законодавством передбачене справляння військового збору в розмірі 1,5 % та ПДФО в розмірі 18 %, при цьому базою оподаткування є в тому числі і пенсії та щомісячне довічне грошове утримання в сумі, що перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то дії відповідача щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача вчинені на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому підстав вважати їх незаконними суд не вбачає.

Положеннями частини 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади,органів місцевого самоврядування,їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог статті 9 КАС України при вирішенні спору суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Частина 1 статті 11 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У своїх позовних вимогах, позивач не наводить, які саме норми законодавства управлінням були порушені під час оподаткування щомісячного довічного грошового утримання, та не наводить достатніх та беззаперечних доказів, а так само норм законодавства, на підставі яких можливе звільнення позивача від сплати зазначених податку і збору в період з 01.11.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача суд присуджує понесені останнім судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 183-2, 186, 244-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо зниженні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 90 % до 86 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.11.2016.

Зобовязати Уманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснювати виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.11.2016 у розмірі 90% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, з урахуванням тих грошових сум, що вже були їй виплачені за період з 01.11.2016.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.11.2016 незаконним та зобовязання відповідача зняти всі оподаткування грошового утримання відмовити.

Стягнути з Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Уманському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Черкаської області подати Уманському міськрайонному суду Черкаської області звіт про виконання постанови протягом 60 днів з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: О.С. Кімстачов