Справа № 219/467/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/467/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та визнати протиправною його ж бездіяльність в частині невиплати ОСОБА_1 пенсії з липня 2016 року; зобовязати Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з липня 2016 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше позивачем (відновити становище, яке існувало до порушення); звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць 2535,23 гривень; зобовязати відповідача у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення; судові витрати покласти на відповідача.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач до червня 2016 року отримувала пенсію, а з липня 2016 року відповідач припинив виплату їй пенсії. Про порушення свого права позивач повинна була дізнатися при невиплаті їй відповідачем відповідного платежу, оскільки закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Позивач звернулася до суду з позовом 25 січня 2017 року.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з адміністративним позовом та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем при предявлені адміністративного позову не надано суду беззаперечних, документальних, переконливих доказів, які б свідчили, що причини пропуску нею строку на звернення до суду в проміжок часу такої тривалості мають обєктивний та незалежний від позивача характер, та які позбавили її можливості направити позовну заяву у встановленні КАС

України строки. Окрім того, позивач не клопоче перед судом про поновлення їй строків звернення до суду з даним позовом.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасної реалізації ними права на судовий захист. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознаки стабільності.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (рішення у справі "Ілхан проти Туреччини").

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд не вбачає підстав для визнання поважною причину для поновлення строку звернення до суду, оскільки про таке порушення з боку відповідача позивач дізналася ще в момент припинення виплати їй пенсії, тобто з липня 2016 року.

За приписами статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду із позовом до Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, у зв'язку із чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С.Конопленко