Справа № 686/21230/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/21230/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

19 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Думарецького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності № 31 від 29.02.2016 року.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 29.09.2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 19 лютого 2016 року ОСОБА_4 винесено припис про надання до 19 березня 2016 року дозвільних документів, що підтверджують його право на виконання будівельних робіт по капітальному ремонту квартири по вул. Проскурівській 64 м. Хмельницький. Крім того, цього ж дня відносно нього був складений протокол про вчинення даного адміністративного правопорушення, за наслідками розгляду якого постановою головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області Тимчука А.П. від 29 лютого2016 року ОСОБА_4. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 96 ч. 7КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85грн.

15 березня 2016 року позивачем подано до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції вказаної квартири під стоматологічний кабінет.

11 жовтня 2016 року відповідачем зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації даного об'єкта, який належить до II категорії складності.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та КУпАП, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI ( далі - Закон № 3038-VI).

Статтею 34 Закону № 3038-VI, визначено момент виникнення у суб'єкта містобудування права на виконання будівельних робіт.

Згідно вказаній статті, замовник має право виконувати будівельні роботи зокрема після, реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Відповідно ч.1 статті 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Отже, підрядник, виконуючи будівельні роботи, зокрема і підготовчі, на об'єктах, що належать до I-III категорій складності має право на початок виконання таких робіт, лише після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи, прийшов до висновку, що позивачем було порушено вимоги статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки розпочату будівельні роботи без наявності відповідних для їх здійснення дозвільних документів.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи сторін колегія суддів прийшла до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

В силу статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно вказаній статті, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З комплексного аналізу зазначених норм, колегія суддів приходить до висновку, що положеннями законодавства, що регулює порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності, встановлено чіткий порядок дій, особи, що здійснює провадження у адміністративних справах, а також обов'язок дотримуватися чинного законодавства України.

Відповідно до зазначених норм, встановлено й певні вимоги до складання протоколу про адміністративне правопорушення, який згідно вказаних норм має містити певний обсяг необхідних реквізитів, одними з яких є зокрема пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, такий протокол обов'язково повинен містити підпис особи, яка його склала, і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або відмітка про відмову особи від підписання відповідного протоколу, а підпис особи, що засвідчує факт роз'яснення їй її прав та обов'язків.

Також, із зазначеного випливає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, обов'язково має бути присутня особа відносно якої такий протокол складається, що також визначено і в п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю від 23.05.2011 № 553, згідно якого, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Проте, згідно з матеріалами справи, позивач під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови присутнім не був.

Наявний в матеріалах справи протокол, не містить всіх необхідних реквізитів наявність яких є обов'язковою відповідно до зазначених норм, а саме відсутній підпис особи, відносно якої складено протокол, підпис, що засвідчує роз'яснення прав та обов'язків, а також відповідні пояснення особи стосовно виявлених порушень.

Таким чином, враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення був прийнятий із суттєвими порушеннями вимог закону та відсутності позивача під час прийняття постанови (та протоколу) про притягнення до адміністративної відповідальності, останній був позбавлений реальної можливості на захист своїх прав під час вчинення цих дій посадовою особою (складання протоколу та прийняття постанови), а сам розгляд справи відбувся без дотримання принципів всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Зазначене в цілому, дає змогу колегії суддів прийти до висновку, що посадовою особою управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_4 було грубо порушено ряд вимог законодавства, що регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому як наслідок наявності підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України Хмельницькій області щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 31 від 29.02.2016 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 січня 2017 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.