Справа № 806/2476/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" січня 2017 р. Справа № 806/2476/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" грудня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати достовірну та повну інформацію ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання інформації (публічної інформації) на запит від 17.11.2016 та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати інформацію (публічну інформацію) на його запит від 17.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.11.2016 звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із запитом про надання публічної інформації, однак начальник ОСОБА_4 надав неповну інформацію. Позивач повторно, 17 листопада 2016 року звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації. Відповідач листом від 25.11.2016 року роз'яснив позивачу, що з аналогічним запитом 11.11.2016 позивач вже звертався і останньому було вже надано копію декларації. Дії відповідача щодо невиконання вимог Законів України "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" позивач вважає неправомірними.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 11 листопада 2016 року направив запит на отримання публічної інформації до начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просив надати копію відомостей про доходи, майно, витрати (копію декларації з дозволеними відомостями) співробітника ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5.

16.11.2016 Головне управління Національної поліції в Житомирській області листом №1102/18/01-2016 повідомлено ОСОБА_3 про те, що у зв'язку із внесенням змін до Закону України "Про запобігання корупції" та введення в дію електронного декларування в Міністерстві інфраструктури України відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей подання службовими особами декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру у 2016 році", інформація щодо декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру оприлюднені на сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та направлено копію декларації з дозволеними відомостями на 4-х аркушах (а.с.7).

17 листопада 2016 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про надання йому засвідченої копії відомостей про доходи, майно, витрати (копію декларації з дозволеними відомостями) співробітника ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5.

Листом від 25.11.2016 № 1135/18/01-2016 начальником ОСОБА_4 позивачу повідомлено, що з аналогічним запитом 11.11.2016 він уже звертався та копію декларації йому було надано, оригінал декларації ОСОБА_5 з дозволеними відомостями оприлюднена на офіційному сайті до якого є вільний доступ.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було надано запитувану інформацію у порядку та у термін, визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації", а тому позов є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.2 зазначеного Закону, його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформацію" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до ч. 1, ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.

Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

У відповідності до ст.47 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації, є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Як встановлено ч. 2 ст. 32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З аналізу наведених норм вбачається, що відомості, які містяться в декларації (окрім відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта, а також реєстрації місця проживання, дати народження, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації) є інформацією з відкритим доступом.

Відповідно до ч.7 ст. 6 Закону № 2939-VI обмеженому доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України №2939-VI розпорядники інформації, визначені частиною 1 статті 13 Закону України №2939-VI, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, не є конфіденційною інформація, що міститься в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону України "Про запобігання корупції".

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 5.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" від 29 вересня 2016 року №10.

Частиною 1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 11.11.2016 звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із запитом на отримання публічної інформації.

За результатами розгляду даного запиту, Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області надана відповідь від 16.11.2016 № 1102/18/01-2016 із копією декларації ОСОБА_5 (а.с. 7), яка згідно фіскального чеку ЖД УДППЗ "Укрпошта" (а.с. 15 зворот) 17.11.2016 року направлена рекомендованим листом ОСОБА_3 та отримана останнім 19.11.2016 року (а.с. 16).

Крім того, на повторний запит ОСОБА_3 від 17.11.2016 відповідачем 25.11.2016 було роз'яснено, що відповідь позивачу була надана листом від 16.11.2016 №1102/18/01-2016, яка була отримана адресатом особисто (а.с.18).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області є правомірними, а бездіяльність, яка полягає в ненаданні відповіді на інформаційний запит відсутня, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до статті 47 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством. Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства. Доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства надається шляхом можливості перегляду, копіювання та роздруковування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- ОСОБА_6 АДРЕСА_2

4- відповідачу: Головне управління Національної поліції в Житомирській області вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008

- ,