Справа № 803/1484/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року № 876/9468/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У жовтні 2016 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Волинській області, в якому, з врахуванням уточнення (збільшення) позовних вимог, просила: 1) визнати протиправними дії працівників ГУ ДФС у Волинській області про початок проведення (приступлення до проведення) фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 29.02.2016 р. без присутності суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції та без пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки; 2) визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 26.08.2016 р. за № Головного управління ДФС у Волинській області.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив залишити позов без задоволення, а рішення про застосування фінансових санкцій без змін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 р. залишено без розгляду позовну заяву ФОП ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій працівників Головного управління ДФС у Волинській області щодо проведення фактичної перевірки 29 лютого 2016 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 26.08.2016 р. за № про застосування фінансових санкцій - відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 02.11.2016 року не погодилась позивач ФОП ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають обставинам справи та має місце порушення норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що працівниками ГУ ДФС у Волинській області була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами ФОП ОСОБА_1. За наслідками перевірки складено акт, який датується 01.03.2016 р., хоча, як встановлено в суді першої інстанції, писався він 29.02.2016 р.. За змістом акту перевірки було встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та шість пачок сигарет маркованих марками акцизного податку з ознаками підробки. Щодо знайдених товарів, то апелянт зазначає, що такі належали її чоловіку і вона не має до них жодного відношення, їх не зберігала, жодним чином не реалізовувала, про що нею надані також і письмові пояснення до акту перевірки та підтверджуються показами самого ОСОБА_2. Крім того, апелянт вказує, що посадові особи ГУ ДФС у Волинській області взагалі не мали права приступати до проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, оскільки остання була відсутня на робочому місці, жодних уповноважених нею осіб до початку перевірки не було, оскільки реалізацію підакцизних товарів остання здійснює самостійно. Тому, вважає апелянт, є протиправним оскаржене рішення відповідача про застосування до неї фінансових санкцій у виді 34000 грн. штрафу за зберігання виявлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 02.11.2016 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржену постанову суду залишити без змін.

Представником апелянта адвокатом ОСОБА_3 подано суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи на інший день через його неможливість участі в судовому засіданні у зв'язку з хворобою.

За результатами розгляду вказаного клопотання про відкладення розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки до цього клопотання не надано жодних доказів чи документальних підтверджень про хворобу представника апелянта та неможливість його участі в засіданні суду апеляційної інстанції. При цьому, судом враховано, що від апелянта ФОП ОСОБА_1 не надходило клопотань (заяв) про відкладення апеляційного розгляду справи чи про поважність причин її неявки в засідання суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.02.2003 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Позивач здійснює підприємницьку діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та має ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами серії АЖ № 004548 та № 001726 відповідно, які дійсні з 19.03.2016 року до 19.03.2017 року (а.с. 17, 18).

29.02.2016 року на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 24.02.2016 року № 218, направлень від 24.02.2016 року №0000074 і №0000075, проведено фактичну перевірку в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність позивач. За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено Акт перевірки № 03/36/40-01/НОМЕР_1 від 01.03.2016 року (а.с. 42, 43).

У вказаному Акті перевірки зафіксовано, зокрема, порушення вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2010 року № 1251, а саме: в складському приміщенні магазину було виявлено зберігання 19 пляшок алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та 6 пачок сигарет «West Red» (тютюнових виробів) маркованих марками акцизного податку з ознаками підробки.

Як слідує з вищевказаного Акту перевірки, виявлені в ході перевірки алкогольні напої без марок акцизного податку та тютюнові вироби марковані марками акцизного податку з ознаками підробки були вилучені згідно з протоколом про вилучення речей та документів від 29.02.2016 року.

З приводу відображених в Акті перевірки порушень позивач 29.02.2016 року надала письмове пояснення про те, що виявлені алкогольні та тютюнові вироби без належного маркування придбані нею для особистого споживання та господарських потреб, а тому в прихідних документів на такий товар їх немає (а.с. 11, 46).

З актом перевірки позивач ознайомилася, підписала його без зауважень та своїм підписом засвідчила отримання одного примірника акту (а.с. 10, зворот).

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 14.06.2016 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винною та провадження в даній справі закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення. Дана постанова набрала законної сили 24.06.2016 року (а.с. 44).

На підставі вказаного вище Акту перевірки від 01.03.2016 року №03/36/40-01/НОМЕР_1 відповідачем ГУ ДФС у Волинській області винесено рішення від 26.08.2016 року № , яким до позивача застосовані фінансові санкції в загальному розмірі 34000 грн., в тому числі: за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка в розмірі 17000 грн. та за зберігання тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку в розмірі 17000 грн.. Це рішення було направлено ОСОБА_1 листом від 26.08.2016 року № 472/ФОП/05-20-40-01-23 (а.с. 12, 13).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 26.08.2016 р. за № , виходячи з наступного.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 ПК України). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (п.81.1 ст.81 ПК України).

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку) (абз.2 п.81.3 ст.81 ПК України).

Судом першої інстанції вірно враховано, що перевірку було розпочато в присутності продавця магазину, пізніше прибула позивач, і їй були вручені копії наказу від 24.02.2016 року № 218 та направлень від 24.02.2016 року №№ 0000074, 0000075. Працівники ГУ ДФС у Волинській області були допущені до проведення перевірки, і основна її частина проведена в присутності позивача.

Тому, проведення фактичної перевірки позивача здійснено з дотриманням вимог статей 80, 81 ПК України.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 11 Закону № 481/95-ВР встановлено порядок маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення № 1251).

Згідно п. 20 даного Положення, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Так, відповідно до п.23 цього Положення, на тютюнові вироби марки наклеюються: на пачки сигарет та цигарок серійного виробництва, сигар, сигарет, а також цигарок, упакованих у сувенірні коробки (незалежно від їх розміру), - у такій спосіб, щоб марки обов'язково розривалися під час відкривання; на тютюнові вироби в упаковці, що підлягає обгортанню у поліпропіленову плівку, - під плівку.

З пояснення позивача, долученого до акта перевірки, слідує, що вона не заперечувала факт зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів без належного маркування, посилаючись на те, що такі алкогольні напої та тютюнові вироби придбані нею для особистого споживання. В той же час, як слідує з тексту апеляційної скарги, позивач зазначає, що такий товар належить не їй, а її чоловіку ОСОБА_2 і призначений для особистого використання, а не для реалізації.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до абзацу 4 пункту 23 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою КМ України 15.06.2006 року № 833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 32 вказаного Порядку, для зберігання верхнього одягу та особистих речей працівників обладнується окреме приміщення.

Отже, зберігання особистих речей в складському приміщенні магазину не допускається.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про не прийняття до уваги посилання позивача на те, що виявлені під час проведення перевірки алкогольні напої та тютюнові вироби в підсобному приміщенні без належного маркування їй не належать, а тому зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку тягне застосування до такого суб'єкта підприємницької діяльності заходів відповідальності незалежно від джерела походження цих товарів та їх належності особі.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом п'ятнадцятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, оскільки позивачем здійснювалось зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку, штраф в розмірі 34000 грн. застосовано відповідачем до підприємця ОСОБА_1 правомірно.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_2 (диск звукозапису) про те, що тютюнові вироби та алкогольні напої виявлені перевіряючими в котельні магазину належать йому та придбавалися для особистих потреб, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про критичну оцінку даних пояснень, оскільки в даному випадку позивачка та її чоловік надають двозначні пояснення щодо наявності алкогольних напоїв та тютюнових виробів без належного маркування з метою уникнення відповідальності від сплати суми штрафних санкцій.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що оскаржене позивачем рішення відповідача ГУ ДФС у Волинській області від 26.08.2016 року № прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень відповідача і у визначений законодавством спосіб.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена позивачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 30.01.2017 року.