Справа № 810/3849/16
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2016-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/3849/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року 810/3849/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» до Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що податковим органом порушено порядок проведення камеральної перевірки, а також складання і вручення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, встановлений положеннями п. 200.10. ст. 200, п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України відповідно, а також, що податкова накладна №11 від 31.03.2016 є помилково складеною і не потягла за собою виникнення податкового зобов’язання у позивача і податкового кредиту у його контрагента.

Представник позивача надав суду клопотання, у якому просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судові засідання не з’являвся, письмових заперечень проти позову не надав.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

Так, 30.09.2016 працівниками Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія», за результатами якої складено акт від 30.09.2016 №000032/10-31-12/38273786 про результати перевірки термінів реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість в ЄРПН з 03.2016 по 07.2016.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Виробничо-будівельною компанією «Мрія» термінів реєстрації податкових накладних від 31.03.2016 № 11 та від 01.07.2016 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних на 68 та 42 дні відповідно.

Відповідно до п. 75.1.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.п. 76.1, 76.2 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.5.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.13, після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): в разі встановлення помилок (порушень) в податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності – акт про результати камеральної перевірки; в разі відсутності помилок (порушень) в податковій звітності – до впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка», інспектор в тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку в графі «порушень (помилок) не виявлено» (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС «камеральна електронна перевірка» складається довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною ІР-адресою.

Відповідно до пункту 4.5 Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПС України від 19.06.12 №522 (далі – Регламент), результати камеральної перевірки оформлюються актом в разі:

1) встановлення факту заниження (завищення) податкових зобов'язань або завищення (заниження) податкового кредиту та відповідно зменшення (збільшення) суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту або заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість;

2) відмови у наданні бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість та виявлення заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування.

З наведених норм слідує, що при проведенні камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності, а, отже, в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помилки (порушення) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

При проведенні камеральної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість, Регламентом встановлений вичерпний перелік порушень, в результаті виявлення яких контролюючий орган має право складати саме акт камеральної перевірки. До такого переліку порушень не відноситься встановлення порушення термінів реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, термін реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки, а отже, податковим органом не у спосіб, встановлений законодавством, складено акт камеральної перевірки з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація податкових накладних у ЄДРПН.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення зазначеної перевірки посадовими особами відповідача не перевірялась податкова звітність позивача відповідно до ст.76 Податкового кодексу України, відсутні посилання на декларації (розрахунки), що повинні перевірятись, не зазначено порушення порядку їх заповнення, складання підсумків, неправильність застосування ставок податків і податкових пільг, не зазначено виявлених порушень при правильності відображення показників, тощо.

При цьому не встановлено порушень відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або порушень методології проведення цих розрахунків, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Оскільки предметом камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій, документами, які мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки), а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, відповідач мав право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку позивача».

В акті перевірки від 30.09.2016 відповідачем не зазначено, яка саме податкова звітність перевірялася. У тексті акту перевірки також відсутні посилання на декларації (розрахунки), що повинні перевірятись, не зазначено порушення порядку їх заповнення, складання підсумків, неправильність застосування ставок податків і податкових пільг, не зазначено виявлених порушень при правильності відображення показників або інші порушення (у разі їх наявності).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна не складається, якщо перша подія не відбулась. У такому випадку, не виникають податкові зобов’язання і податковий кредит.

Судом встановлено, що підстави для складання ПН №11 від 31.03.2016 у ТОВ «ВБК «Мрія» 31.03.16 не було: не відбулось першої події – не зараховано кошти, що підтверджується випискою із банку за період з 01.03.2016 по 31.05.2016 по контрагенту ДП «Український державний центр радіочастот».

Також не відбулось постачання послуг станом на 31.03.2016, що підтверджується Актом звірки позивача з контрагентом станом на 31.03.2016.

Таким чином, у позивача по контрагенту ДП «Український державний центр радіочастот» по ПН №11 від 31.03.16 не виникло податкових зобов’язань.

Як слідує з позовної заяви, ПН №11 від 31.03.16 створена у електронному сервісі Me.Doc. внаслідок збою у системі, а отже, є помилково складеною.

Відповідно до положень абз. 2 п. 44.1. ст. 44 ПК України платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту, отже помилково складена ПН не повинна відображатися в декларації з ПДВ.

Аналогічна позиція викладено ДФС у листах № 1721 і № 2208, роз’ясненнях в категорії 101.20 ЗІР.

Як слідує з матеріалів справи, позивач не відобразив ПН №11 від 31.03.2016 у податковій звітності (податковій декларації з ПДВ) за відповідний звітний місяць – березень 2016 року; ДП «Український державний центр радіочастот» не прийняв дану податкову накладну, отже, ДП «Український державний центр радіочастот» також не сформував податковий кредит по даній накладній.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Позивач надіслав ДП «Український державний центр радіочастот» розрахунок коригування до ПН №11 від 31.03.2016, останній прийняв такий розрахунок коригування та , зареєстрував його у ЄРПН.

Санкція ст. 120-1.1 ПК України передбачає штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям – платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу.

Податкова накладна №11 від 31.03.16 не мала бути надана покупцю, а, отже, і санкцію за порушення термінів її реєстрації у ЄРПН застосовувати протиправно.

Таку позицію висловив і центральний апарат ДФС у листі №4168/6/99-99-19-03-02-15 від 25.02.2016.

Разом з тим, позивач надав докази отримання від ДП «Український державний центр радіочастот» 31.05.16 грошових коштів у сумі 1 500 000,00 грн., складання ПН №11 від 31.05.2016, реєстрації її у встановлений законодавством термін у ЄРПН, прийняття такої податкової накладної ДП «Український державний центр радіочастот».

Судом встановлено, що податкова накладна №3 від 01.07.2016 зареєстрована позивачем у ЄРПН у той же день, коли ТОВ «Оформитель» зареєстрував у електронній базі розрахунок коригування до неї.

Із матеріалів справи вбачається, що камеральна перевірка, за результатами якої складений акт та оскаржуване податкове повідомлення-рішення, проводилась 30.09.2016 р., періодом проведення перевірки є березень-липень 2016 року.

Положеннями п. 200.10. ст. 200 ПК України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 49.18 ст. 49 ПК України визначено граничні терміни подання податкової звітності, зокрема, податкової декларації з ПДВ: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) – протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, граничний термін подання податкової декларації з ПДВ за березень 2016 року – 20 квітня 2016 року, за липень 2016 року – 20 серпня 2016 року, отже податковий орган мав проводити камеральну перевірку податкової звітності за березень 2016 року протягом періоду з 21.04.2016 по 21.05.2016, за липень 2016 року протягом 21.08.2016-21.09.2016.

Верховний суд України у своїй постанові від 24.11.2015 у справі №21-1048а15 підтвердив правомірність висновків судів попередніх інстанцій щодо визнання дій податкового органу по проведенню камеральної перевірки платника відносно податкової звітності з ПДВ після спливу 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, протиправними.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято відповідачем 30.09.2016, у той самий день, що й акт перевірки, вручене позивачу 03.10.2016.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки – з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки – протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На виконання цих вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позову підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн. (квитанція від 24.11.2016 № 16747044-1), доказів понесення інших судових витрат не надано, тому судові витрати щодо сплати судового збору у вказаній сумі підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-72, 86, 94, 97, 122, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області сплачений згідно квитанції від 24.11.2016 № 16747044-1 судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.