Справа № 460/2851/15-а,2-а/460/212/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 876/7970/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Довгополова О.М.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Яворівської міської ради Львівської області на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2016 року в адміністративній справі № 460/2851/15-а за позовом ОСОБА_2 до Яворівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Яворівського районного суду Львівської області із позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 9 березня 2016 року, просила визнати протиправними та скасувати рішення Яворівської міської ради Львівської області:

- № 185 від 27 липня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки будинковолодіння у АДРЕСА_1

- № 31 від 05 лютого 2016 року «Про внесення змін у рішення Яворівської міської ради № 185 від 27.07.2015 р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки будинковолодіння у АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, не врахував, що вони впливають на її права та обов'язки як співвласника будинку та землекористувача земельної ділянки, закріпленої за цим будинком, а також те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.1990 р. встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до приписів законодавства до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право користування на земельну ділянку в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача. Відповідні обставини також були встановлені постановою Яворівського районного суду Львівської області від 18.10.2011 р.. Відповідно до даних рішень було достовірно встановлено, що за будинковолодінням АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,1927 га. Однак в оскаржуваному рішенні Яворівською міською радою вказуються недостовірні дані про закріплення земельної ділянки площею 1200 кв.м на підставі рішення виконкому № 77 від 20.04.1972 р., незважаючи на те, що про ці обставини відповідачу було відомо як стороні в інших судових справах, встановлені у яких обставини мають преюдиційне значення у цій справі.

Також, незважаючи на існування ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 17 серпня 2015 року про забезпечення позову, Яворівська міська рада приймає рішення про внесення змін до оскаржуваного рішення. Ці обставини підтверджують факт протиправності дій відповідача про прийняття оскаржуваного рішення та спрямовані виключно на протиправне заволодіння частиною земельної ділянки площею 0,08 га, яка перебуває у спільному користуванні позивача та третьої особи.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржила Яворівська міська рада Львівської області, яка вважає, що ця постанова є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних міркувань.

Закріплені у статті 144 Конституції України і статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Разом з тим, як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до договору дарування Р.№ 2153 від 18 грудня 2012 року, посвідченого Яворівською державною нотаріальною конторою, є власником 10/24 частин житлового будинку АДРЕСА_1, а також 2/24 частин відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22 травня 2009 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 107 від 01.08.2014 р. цій частині будинку присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1.

Інша половина будинку належить ОСОБА_3 згідно договору дарування від 27.12.2013 р. Згідно рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 352 від 04.09.2009 р. цій частині будинку присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1

Згідно рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради № 77 від 20.04.1972 р. за будинком АДРЕСА_1 була закріплена в спільному користуванні земельна ділянка площею 1200 кв.м, яка в натурі (на місцевості) не виносилася і межовими знаками не визначалася.

Згідно даних інвентаризаційної справи по будинковолодінню АДРЕСА_1 будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,2006 га. Згідно обмірів проведених ПП «Експерт-Тур-Проект» площа вищезазначеної земельної ділянки фактично складає 0,2129 га, яка по периметру огороджена металевою сіткою та профнастилом.

Рішенням Яворівського районного народного суду Львівської області від 17.05.1990 р. задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ будинку АДРЕСА_1 в натурі, з виділенням сторонам конкретних жилих приміщень вказаного будинку. Також між сторонами встановлено порядок користування земельною ділянкою: позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділено в користування земельну ділянку площею 962 кв.м згідно плану по варіанту № 2, відповідачу ОСОБА_8 виділено в користування земельну ділянку площею 582 кв.м згідно плану по варіанту № 2, відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виділено в користування земельну ділянку площею 280 кв.м згідно плану по варіанту № 2, а також відповідачам залишено спільне подвір'я площею 100 кв.м. З цього судового рішення видно, що загальна площа земельної ділянки, яка перебувала в користуванні співвласників будинку АДРЕСА_1 становила 1927 кв.м. Після набрання вищевказаним судовим рішенням законної сили співвласники будинку провели поділ земельної ділянки відповідно до встановленого судом порядку користування.

Проте, з часом у співвласників будинку почали виникати спірні відносини щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Так, зокрема, постановою Яворівського районного суду Львівської області від 18.10.2011 р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2012 р., в адміністративній справі № 2а-94/2011 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ОСОБА_15, Яворівської міської ради, третя особа - управління Держкомзему у Яворівському районі, визнано протиправними і скасовано рішення Яворівської міської ради № 262 від 23.11.2006 р. «Про надання у власність земельної ділянки гр.ОСОБА_4.» і рішення Яворівської міської ради № 193 від 29.04.2009 р. «Про внесення змін у рішення Яворівської міської ради № 262 від 23.11.2006 р. гр.ОСОБА_4.».

Також, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2012 р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 26.02.2013 р., у цивільній справі № 2-238/11 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ОСОБА_15, Яворівської міської ради, управління Держкомзему у Яворівському районі, скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 348210, площею 0,0800 га, кадастровий номер № :04:002:0420, для ведення особистого селянського господарства на ім'я ОСОБА_4

Крім цього, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2014 р., залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2014 р., в цивільній справі № 460/672/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною прибудинкової території, зобов'язано відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 зобов'язано відповідача ОСОБА_3 демонтувати самовільно встановлені на території земельної ділянки огорожі тощо.

Рішенням № 569 від 18.11.2014 р. Яворівської міської ради, незважаючи на ці вищевказані обставини, на підставі заяви ОСОБА_16, який є сином третьої особи у справі ОСОБА_3, заявнику надається дозвіл на виготовлення детального плану території розміщення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1. Надалі, незважаючи на ухвалу суду про забезпечення позову від 13.03.2015 р., якою зупинено дію оскаржуваного рішення № 569 від 18.11.2014 р., Яворівська міська рада прийняла рішення № 56 від 28.05.2015 р., яким затвердила розроблений детальний план території розміщення земельної ділянки гр. ОСОБА_16

Надалі, рішенням № 185 від 27.07.2015 р. Яворівська міська рада Львівської області надала дозвіл гр.ОСОБА_3, який проживає у АДРЕСА_1, на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), закріпленої за будинковолодінням АДРЕСА_1 рішенням Яворівського міськвиконкому № 100 від 20.04.1972 р.

Рішенням № 31 від 05.02.2016 р. внесено зміни до пункту 1 рішення № 185 від 27.07.2015 р. та викладено у наступній редакції :

« 1. Надати дозвіл гр.ОСОБА_3, який проживає у АДРЕСА_1, на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), закріпленої за будинковолодінням АДРЕСА_1 рішенням Яворівського міськвиконкому № 77 від 20.04.1972 р.»

Вважаючи вищезазначені рішення Яворівської міської ради протиправними позивач ОСОБА_2 оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення прийняті без урахування всіх обставин, зокрема без урахування встановленого порядку землекористування між співвласниками будинку та обставин, встановлених судовими рішеннями, тобто необґрунтовано, недобросовісно, без дотримання принципу рівності щодо права землекористування сторін, без урахування права позивача участь в процесі прийняття такого рішення як співвласника будинку та землекористувача частини спірної земельної ділянки, чим відповідно було порушено законні права та інтереси позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Як видно із акта комісії Яворівської міської ради від 23.06.2009 р., спірна земельна ділянка площею 800 кв.м знаходиться в межах будинковолодіння АДРЕСА_1

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що до позивача ОСОБА_2, як спадкоємниці покійних попередніх власників частини будинку по АДРЕСА_1 та обдарованої, перейшло право користування земельною ділянкою для обслуговування будинку, що належала спадкодавцям та дарувальникам, в розмірі 962 кв.м.

За приписами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, при прийняті оскаржуваних рішень цих принципів дотримано не було. Зокрема, не було взято до уваги судові рішення, які стосуються в т.ч. й спірної земельної ділянки, не було з'ясовано - чи є вказана земельна ділянка вільною, чи встановлювався порядок користування присадибною земельною ділянкою, не з'ясовано думку з цього приводу іншого співвласника домоволодіння по АДРЕСА_1, що призвело до прийняття неправомірних та необгрунтованих судових рішень.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи змін рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Яворівської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а постанову Яворівського районного суду Львівської області від 08 вересня 2016 року в адміністративній справі № 460/2851/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді О.М. Довгополов

Н.М. Судова-Хомюк

Ухвала складена у повному обсязі 30 січня 2017 року.