Справа № 307/2138/16-а,2-а/307/40/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. Справа № 876/9667/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької сільської ради про правомірність оформленя права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до Новоселицької сільської ради про правомірність оформленя права власності на майно.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, який посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки про те, що судове засідання відбудеться 23 листопада 2016 року судом його не було повідомлено. Також, 26 жовтня 2016 року не з'явився в судове засідання з поважних причин - через хворобу, що підтверджено документально.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 23 листопада 2016 року повторно не з'явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 статті 33 КАС України встановлено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

За змістом статті 35 цього Кодексу повістка вручається під розписку особі, яка зобов'язана негайно повідомити адресата про її отримання.

У силу вимог пункту 4 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, судом призначено судове засідання на 26 жовтня 2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 23 листопада 2016 року.

Позивач також не з'явився в судове засідання.

Однак, відсутні підстави вважати, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, так як відсутні докази отримання судової повістки (поштове повідомлення про вручення).

Довідка про доставку смс на телефон (а.с. 45) не містить інформації про особу, яка здійснювала такий викик, а отже не може бути доказом належного виклику позивача в судове засідання.

Крім того, згідно поданої позивачем довідки Тячівської районної поліклініки № 1410 від 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 26 жовтня 2016 року перебував на амбулаторному лікуванні, а отже в нього були поважні причини для неявки в судове засідання цього дня.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що має місце повторна неявка позивача до суду без поважних причин.

Суд першої інстанції, залишивши позов без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати та справу направити до цього ж місцевого суду для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 30 січня 2017 року.