Справа № 810/3875/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Київ 810/3875/16

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Панової Г.В., судів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» з позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 28.10.2016 № 000586 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками ОСОБА_3 фактичної перевірки складу (за адресою: вул. Фрунзе, буд. 102, літ. А, м. Київ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» від 30.09.2015 № 26/536/21/37285565 (далі ОСОБА_3 перевірки), які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій та вважає висновки зазначеного ОСОБА_3 безпідставними та незаконними з огляду на наступне.

Так, позивач зазначив, що відповідачем зроблено хибні висновки щодо невідповідності сплаченої суми акцизного податку, зазначеної на алкогольних напоях (пляшках), що знаходились на складі позивача, ставкам акцизного податку, оскільки відповідач розраховував необхідну суму акцизного податку виходячи зі ставок акцизного податку, які діяли на дату розливу такої продукції, в той час, як сума акцизного податку, що сплачена за одиницю маркованої продукції (пляшки), що зберігалася на складі позивача визначалася враховуючи ставки акцизного податку, що діяли на момент ввозу товару (пляшки) на митну територію України.

Крім того, позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» не є ні виробником, ні імпортером алкогольних напоїв зі спірною сумою сплаченого акцизного податку, а є покупцем вже розмитнених та маркованих марками акцизного податку алкогольних напоїв, у звязку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» не може відповідати за будь-які порушення маркування придбаної ним продукції.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання призначене на 17.01.2017 не зявився, водночас, 13.01.2017 через канцелярію суду було подано заяву, в якій представник позивача підтримував свої позовні вимоги в повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, в матеріалах справи, містяться письмові заперечення проти позову, в яких відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача та наполягає, що спірне рішення прийнято правомірно і у відповідності до вимог чинного законодавства. В обґрунтування доводів заперечень посилається на обставини, викладені в ОСОБА_3 перевірки.

Крім того, 17.01.2017 через канцелярію суду було подано заяву в якій представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача у порядку писмового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, у період з 24.09.2015 по 29.09.2015 працівниками Головного Управління ДФС у м. Києві на підставі наказа від 25.08.2015 № 1006 про проведення перевірки та направлень на перевірку від 08.09.2015 № 1531/26-15-21-01-29 і № 1532/26-15-21-01-29 була проведена фактична перевірка «складу» субєкта господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн», що розташований за адресою: вул. Фрунзе, буд. 102, літ. А, м. Київ.

Перевірка проведена на підставі Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ, законів України від 19 грудня 1995 року № 481 /95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанов Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», від 13 травня 1996 року № 493 «Про Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», від 31 березня 1999 року № 500 «Про впорядкування видачі субєктам підприємницької діяльності ліцензій на право оптової торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим і виноградним, алкогольними напоями та тютюновими виробами», від 27 грудня 2010 року № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», від 07 серпня 2001 року № 940 «Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та справляння акцизного збору», від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва»; Положення про Департамент контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, затвердженого наказом ДФС від 01.07.2013 № 224; наказу Міністерства зовнішніх економічних звязків і торгівлі України від 24.07.2002 № 218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами» та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Україні.

Перевірку здійснено у присутності завідуючого складом ОСОБА_4

За результатами перевірки складено ОСОБА_3 від 30.09.2015 № 26/536/21/37285565.

Висновком зазначеного ОСОБА_3 було встановленно, порушення позивачем пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі по тексту Постанова КМУ від 27.12.2010 № 1251) та статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі по тексту Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР).

Вказаних висновків відповідач дійшов у звязку з тим, що в ході проведення перевірки було встановлено «…що в складському приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 102 А, що використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» за наявності відповідної ліцензії здійснюється оптова торгівля алкогольними напоями.

Перевіркою встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв описаних в додатку № 1 акта перевірки маркованих марками акцизного податку сплаченого за одиницю маркованої продукції не відповідає сумі визначеній з урахуванням чинних на дату розливу ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари…».

Відповідно до ОСОБА_3 залишків алкогольних напоїв/тютюнових виробів, маркованих марками акцизного податку (Додаток до ОСОБА_3 перевірки від 30.09.2015 № 26/536/21/37285565), відповідачем було встановлено не відповідність сплаченого акцизного податку на продукції маркованій марками акцизного податку, а саме:

- віскі бурбон «Four Roses Single Barrel», місткістю. 0,7 л., міцністю 50 %, дата виробництва 30.10.2013, імпортер - ТОВ «Бюро Вин», ціна одієї пляшки з ПДВ 332,28 грн., маркований марками акцизного податку з наступними реквізитами: тип АІ ЛГП, серії ААБЄ № 000056, сума акцизного податку 24,686 грн., дата 07/14 (кількість - 1 пляшка);

- ром «EL Dorado Dark» місткість 0,7 л., міцністю 37,5 %, дата виробництва 31.01.2014, імпортер - ТОВ «Бюро Вин», ціна одієї пляшки з ПДВ 136,80 грн., маркований марками акцизного податку за наступними реквізитами: тип АІ ЛГП, серії АААЖ № 001702, 001704, 001706, 001705, 001707 сума акцизного податку 18,514 грн., дата 08/14 (кількість 5 пляшок);

- ром Платіно «Matusalem» місткістю 0,7 л., міцністю 40 %, дата виробництва 08.05.2014, імпортер - ТОВ «Бюро Вин», ціна одієї пляшки з ПДВ 248,04 грн., маркований марками акцизного податку за наступними реквізитами: тип АІ ЛГП, серії АААС № 017037, 017054, 017050, 017053, 017034, 017036 сума акцизного податку 19,748 грн., дата 08/14 (кількість 6 пляшок).

Відповідач, обґрунтовуючи висновки ОСОБА_3 перевірки, в запереченнях зазначив, наступне:

- станом на дату виробництва віскі бурбон «Four Roses Single Barrel» (30.10.2013) діяла ставка акцизного податку 49,49 грн. за 1 л. 100 % спирту * 0,7 л. * 50 % об. = 17,321 грн., враховуючи це, сума акцизного податку на марці акцизного податку повинна бути у розмірі 17,321 грн., а не 24,686 грн.

- станом на дату виробництва рома «EL Dorado Dark» (31.01.2014) діяла ставка акцизного податку 49,49 грн. за 1 л. 100 % спирту * 0,7 л. * 37,5 об. % = 15,591 грн., в той час як пляшка маркована марками акцизного податку зі ставкою 18,514 грн.;

- станом на дату виробництва ром Платіно «Matusalem» (08.05.2014) діяла ставка акцизного податку 56,42 грн. за 1 л. 100 % спирту * 0,7 л. * 40 % об. = 15,797 грн. у той час як пляшка маркована марками акцизного податку зі ставкою 19,748 грн.

На підставі висновків ОСОБА_3 перевірки, 28.10.2016 Державною фіскальною службою України було прийнято рішення № 000586 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. (згідно з абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 преамбули Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 18.09.1995 № 849/95 «Про запровадження марок акцизного збору на алкогольні напої та тютюнові вироби» (далі по тексту Указ від 18.09.1995 № 849/95) марка акцизного збору - спеціальний знак, яким маркуються алкогольні напої та тютюнові вироби і наявність якого підтверджує сплату акцизного збору або належне оформлення векселя в порядку, визначеному цим Положенням, у разі здійснення операцій із зазначеними товарами на території України. Марки акцизного збору для алкогольних напоїв та тютюнових виробів українського походження (внутрішня акцизна марка) і для імпортованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів (імпортна акцизна марка) різняться між собою дизайном і кольором.

Плата за марки акцизного збору - плата, що вноситься замовниками (імпортерами) і українськими виробниками алкогольних напоїв та тютюнових виробів для покриття витрат держави на виготовлення, зберігання та реалізацію цих марок;

Згідно з пунктом 3 Указу від 18.09.1995 № 849/95 виробництво суб'єктами підприємницької діяльності з метою реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів без позначення марками акцизного збору, а також ввезення на митну територію України, транспортування, зберігання, приймання на комісію та консигнацію для продажу і реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка, забороняється.

Наявність марки акцизного збору на пляшці (упаковці) або на одиниці іншої тари, в яку розлиті алкогольні напої, та на пачці (упаковці) тютюнових виробів є однією з підстав для ввезення на митну територію України, реалізації їх споживачам, перевезення територією України (крім міжнародного транзиту) і зберігання на території України (крім зберігання виробником до маркування виробів згідно з технологічним процесом або зберігання для вивозу з митної території України). Алкогольні напої та тютюнові вироби, не позначені українськими марками акцизного збору, які зберігаються суб'єктами підприємницької діяльності в товарних обсягах (крім товарів, призначених для вивозу за межі митної території України), розглядаються як такі, що призначені для реалізації на території України.

Алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог цього Положення, Правил виготовлення, зберігання і продажу марок акцизного збору й маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, розглядаються як немарковані.

Відповідно до пункту 218.1 статті 281 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту ПК України) суми податку з товарів (продукції), які ввозяться на митну територію України, що підлягають сплаті, визначаються платниками податку самостійно, виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку.

Податок із підакцизних товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, обчислюється у національній валюті за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39 1 цього Кодексу (пункт 218.2 статті 218 ПК України).

У разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів суми податку, що підлягають сплаті, визначаються виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діяли на день подання митної декларації при розміщенні у відповідний митний режим. При цьому особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов'язана сплатити таку суму та пеню, нараховану відповідно до статті 129 цього Кодексу, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування (пункт 218.3 статті 218 ПК України).

Статтею 226 ПК України передбачено процедуру виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Так, пунктом 226.1 статті 226 ПК України встановлено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).

Відповідно до пункту 226.7 статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно з підпунктом 222.2.1 та 222.2.2 пункту 222.2 статті 222 ПК України податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

У разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

З наданих суду позивачем документів, вбачається, що позивач не є ні виробником, ні імпортером товару зі спірним сплаченим акцизним податком, а є дистрибютором зазначеного товару, що підтверджується Дистрибюторським договором від 04.09.2012 № 1128 укладеного між ТОВ «БЮРО ВИН» (компанія) та ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» (дистрибютор) (а.с. 15-16).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору, компанія визнає дистрибютора офіційним дистрибютором продукції компанії на території (всі населені пункти, що відносяться до АР Крим, м. Київ та Київська область), а дистрибютор приймає дане призначення та здійснює збут продукції на умовах, визначених у даному договорі.

Згідно з пунктом 3.1 компанія (ТОВ «БЮРО ВИН») поставляє продукцію дистрибютору згідно з замовленням та відповідно до умов даного договору по цінам, спеціально встановленим для дистрибютора.

Також позивачем на підтвердження вказаних обставин було надано суду копії Видаткових накладних від 13.05.2015 № 17084 (ром Платіно «Matusalem» - 6 пляшок), від 18.05.2015 № 17855 (віскі бурбон «Four Roses Single Barrel» - 1 пляшка), від 14.09.2015 № 35774 (ром «EL Dorado Dark» - 12 пляшок).

Крім того, навіть відповідач не заперечує, що відповідач не є імпортером даного товару, оскільки в Додатку до ОСОБА_3 № 1 зазначає, що імпортер ТОВ «БЮРО ВИН».

Враховуючи той факт, що алкогольні напої зі спірною сумою сплаченого акцизного податку були ввезені на митну територію України, саме ТОВ «БЮРО ВИН» та положення статтей ПК України, щодо того, що податок із ввезених на митну територію України сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації підпунктом (222.2.1 та 222.2.2 пункту 222.2 статті 222 ПК України) та того, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України), суд дійшов висновку, що акцизний податок мав сплачувати імпортер вказаного товару ТОВ «БЮРО ВИН», а не позивач.

Крім того, суд зазначає, що з аналізу норм діючого податкового законодавства, суд дійшов висновку, що сума акцизного податку, яку необхідно сплатити при імпорті підакцизної продукції на митну територію України, визначається виходячи з об'єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діє на день подання митної декларації (розмитнення такого підакцизного товару).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач визначаючи суму акцизного подадку, яку мав би сплатити імпортер при ввезенні спірних алкогольних напоїв на територію України, невірно враховував ставки акцизного податку, що діяли на митниній території України на час виробництва таких алкогольних напоїв, так як мав враховувати ставки акцизного податку, що діяли на день подання митної декларації при розмитненні такого товару, а саме 70,53 грн. для даного виду алкогольних напоїв (підпункт 215.3.1 пункту 215.3 статті 215 ПК України).

В той же час, відповідно до пункту 224.2 статті 224 ПК України контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджету податку з підакцизних товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, під час митного оформлення здійснюється контролюючими органами.

Таким чином, враховуючи той факт, що товар зі спірною сумою сплаченого акцизного податку був ввезений на митну територію України, суд дійшов висновку, що під час митного оформлення алкогольних напоїв, контролюючим органом, було проконтрольовано відповідність сплаченого акцизного податку, ставкам такого податку, що діяли на день подачі митної декларації при ввезенні алкогольної продукції на митну територію України.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, в свою чергу, жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішень, яким встановлено штрафні санкції за не відповідність сплаченого акцизного податку на продукції маркованій марками акцизного податку, що знаходилась на складі позивача, суду не надав. Доводів позивача відповідач належним чином не спростував.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що висновки викладені в ОСОБА_3 перевірки не відповідають дійсності, не мають доказової сили за відсутності доведення факту не відповідності сплаченого акцизного податку на продукції маркованій марками акцизного податку, що знаходилась на складі позивача та є лише носіями певної інформації, яка є суто субєктивною думкою податкового органу.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління .

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, обовязку доказування правомірності спірного рішення від 28.10.2016 № 000586 не виконано та не доведено належними та достатніми доказами фактів не відповідності сплаченого акцизного податку на продукції маркованій марками акцизного податку, що знаходилась на складі позивача.

Враховуючи те, що судом під час розгляду справи було встановлено факт відповідності сплаченого акцизного податку на продукції маркованій марками акцизного податку, що знаходилась на складі позивача та той факт, що відповідачем застосовано до позивача адміністративно - господарські санкції з порушенням визначеного статтею 250 Господарського кодексу України граничного строку застосування таких санкцій, суд дійшов висновку, що рішення від 28.10.2016 № 000586 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 378 грн., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 122, 158 - 163, 167 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 28.10.2016 № 000586 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» судові витрати у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Панова Г. В.

Судді: Панченко Н.Д.

ОСОБА_2