Справа № 303/3829/16а,2а/303/311/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 876/8326/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Мукачівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасування рішення Мукачівської міської ради Закарпатської області (далі Рада) № 261 від 23.06.2016 року «Про передачу у власність земельної ділянки шляхом викупу, затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що відчужується, затвердження ціни та інших істотних умов договору купівлі-продажу».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2016 року провадження у даній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1. ст. 157 КАС України.

У апеляційній ОСОБА_5 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду в порядку адміністративного судочинства. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до невірно висновку, що дану справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки підставою для подання позову є не оспорювання права власності на земельну ділянку, а порушення відповідачем, як субєктом владних повноважень, процедури передачі земельної ділянки у приватну власність.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні апеляційного суду заперечили обґрунтованість доводів апелянта, просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір не є публічно-правовим, оскільки виник із цивільних (земельних) відносин з приводу виділення органом місцевого самоврядування у власність земельної ділянки. Вимога за предметом позову стосується повноважень державного органу як розпорядника земель і не стосується владних управлінських функцій Ради. Тому позовні вимоги у справі мають розглядатися у порядку цивільного судочинства і провадження у адміністративній справі необхідно закрити.

Даючи правову оцінку ухвалі суду першої інстанції у частині, що оскаржена у апеляційному порядку, та доводам апелянта, апеляційний суд виходить із такого.

За правилами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із приписами статті 3 цього ж Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вжитий у КАС України термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Приписами частини 2 статті 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що позивачем оскаржується рішення Ради № 261 від 23.06.2016 року «Про передачу у власність земельної ділянки шляхом викупу, затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що відчужується, затвердження ціни та інших істотних умов договору купівлі-продажу».

Як слідує з матеріалів справи, спір виник з приводу виділення органом місцевого самоврядування у власність земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1013, що знаходиться по вул. А.Павлова в м. Мукачево.

На дану земельну ділянку оформлено право власності за ПрАТ «Закарпатавтотранс», що свідчить з наданої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості (а.с. 78).

Відтак, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки даний спір стосується захисту цивільних справ, він має приватно-правовий характер, а отже такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про можливість закриття провадження у даній справі, прийняв судове рішення з додержанням норм процесуального права і апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2016 року у справі № 303/3829/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

ОСОБА_6

Ухвала у повному обсязі складена 27 січня 2017 року.