Справа № 711/11349/16-а
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до УПФ України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку УПФ в м. Черкасах та отримує пенсію державного службовця у розмірі 90 % заробітної плати. Останнім місцем її роботи була посада заступника начальника відділу Черкаського управління у справах захисту прав споживачів.

Вона звернулася з усною заявою до відповідача про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям з 1 грудня 2015 року, але отримала відмову.

Просить суд зобов'язати УПФ України в м. Черкасах Черкаської області здійснити їй з 1 травня 2016 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення 1 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у розмірі 90 % провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат; з метою судового контролю за виконанням судового рішення зобов'язати УПФ у м. Черкасах Черкаської області у відповідності до ст.. 267 УКАС України подати протягом 15 днів з дати набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення; допустити до негайного вмикання рішення суду в межах платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача згідно доручення Ренгевич Л.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок раніше призначених пенсій провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером під час перерахунку.

Заява про перерахунок раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто в орган, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

ОСОБА_1 офіційно не зверталася до Управління із заявою про перерахунок пенсії в зв'язку з прийняттям постанови КМУ від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів», та не надала доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФ України в м. Черкасах Черкаської області з 4 серпня 2009 року та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року у розмірі 90% заробітної плати.

3 січня 2017 року позивачка звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати та.

13 січня 2017 року відповідачем відмовлено у перерахунку. Підставами відмови зазначено, що з 1 травня 2016 року вступив в дію новий Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VII. Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року втратив чинність, зокрема і стаття 37-1 «Порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців» Проведення перерахунків раніше призначених пенсій Законом не передбачено. Таким чином, управління немає законних підстав для перерахунку пенсії.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася в суд з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця 30 грудня 2016 року, хоча з заявою про перерахунок пенсії звернулася до відповідача лише 3 січня 2017 року.

Таким чином, позивачкою не надано доказів про те, що відповідачем були прийняте рішення вчинена дія або бездіяльність, які порушують її права, свободи, чи інтереси, що передувало її зверненню до суду за захистом порушеного права.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позову про протиправність відмови позивачу у перерахунку пенсії, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 37-1 Закону України «Про Державну службу» (Закон № 3723-ХІІ) у редакції, яка була чинною станом на час призначення пенсії позивачу, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15 грудня 2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України". Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії були внесені зміни, які набрали чинності, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців.

Крім того постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року№1013 (тією ж, якою встановлено нові розміри посадових окладів) було внесено зміни до постанови КМ України від 31 травня 2000 року №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Таким чином, з грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак, відсутні підстави для висновку про те, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством, яким не передбачено, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116).

У Рішенні від 2 березня 1999 року N 2-рп/99 ( v002p710-99 ) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР ), здійснюється Кабінетом Міністрів України Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Враховуючи те, що в задоволенні позову слід відмовити, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду та підстав допустити постанову до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 94 КАС України суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовцявідмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Головуючий:

Повний текст постанови суду виготовлено 31 січня 2017 року.

Головуючий: Р. В. Демчик