Справа № 806/2610/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м.Житомир справа № 806/2610/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: представника позивача Дідківського А.С.,

представника відповідача Скиданчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" в особі філії "Черняхівський райавтодор" про стягнення 80279,63 грн.,

встановив:

Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" в особі філії "Черняхівський райавтодор" 80279,63 грн. податкової заборгованості з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.01.2017, а.с.51-52).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Коростенська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області зазначала, що станом на 01.01.2017 Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" в особі філії "Черняхівський райавтодор" має податкову заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 80279,63 грн. Вказана сума боргу є узгодженою та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечувала. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що сума податкового боргу має бути меншою, оскільки підприємством з 01.09.2016 по 31.12.2016 було частково погашено борг в сумі 54985,43 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" зареєстровано як юридична особа та як платник податків і зборів знаходиться на обліку в Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції.

Філія "Черняхівський райавтодор" дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" створена як відособлений структурний підрозділ дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Відповідно до пп.. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно зі пп. 14.1.39, 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За змістом пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

В сили приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість у відповідача виникла у зв'язку з несвоєчасною сплатою податку з єдиного соціального внеску.

Відповідно до приписів статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2464-VI), відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та страхувальником.

Платник єдиного внеску, згідно зі п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

У частині 12 вказаної статті Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно зі пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, своєчасно несплачена сума єдиного внеску вважається недоїмкою.

Абзацом першим частини 4 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до абз. 2, 3, 4, 7-9 вказаної частини статті 25 Закону №2464-VI вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються (абз.10 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI).

Системний аналіз наведених правих норм свідчить на користь висновку, що контролюючий орган має право звернутися до суду з вимогою про примусове стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску лише після вжиття ним всіх можливих заходів, передбачених нормами частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, тобто у випадку, якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми боргу, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів (фіскальним органом), не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки, визначену у вимозі. При цьому суд зауважує, що виставлення платнику вимоги про сплату недоїмки є обов'язком, а не правом контролюючого органу.

Більш того, суд вважає, що вимога про сплату недоїмки є рішенням, на підставі якого контролюючий орган, у передбачених статтею 25 Закону №2464-VI випадках, має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Подібної думки дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 09 квітня 2014 року (справа №К/800/56372/13).

З матеріалів справи вбачається, що Черняхівським відділенням Володарсько-Волинської ОДПІ було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені з а несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 000381622 від 01.06.2016 з якого вбачається, що відповідачу за період з 21.10.2014 по 10.05.2016 було нарахована заборгованість у розмірі 64795,52 грн. та пеня в розмірі 17959,22 грн. Вказане рішення отримано начальником філії 01.06.2016.

Черняхівським відділенням Коростенської ОДПІ виставлено відповідачу вимогу про сплату боргу з єдиного внеску на загальну суму заборгованості платника станом на 31 серпня 2016 року, яка становила 80455,27 грн. у тому числі недоїмка зі сплати єдиного внеску 12063,64 грн., штраф у розмірі 53681,88 грн. та пеня 14709,75 грн. (а.с.15). Дані обставини підтверджені корінцем вимоги від 06.09.2016 року №Ю-18456-06, який був отриманий представником відповідача (а.с.14).

Що стосується твердження представника позивача про часткове погашення зазначеної суми заборгованості у розмірі 54985,43 грн., суд зазначає наступне.

Представник позивача пояснив про те, що згідно даних АІС "Податковий блок" Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" в особі філії "Черняхівський райавтодор" дійсно самостійно було сплачено суми податків і зборів за вересень 2016 року в розмірі 22495,20 грн., за жовтень в розмірі 5012,13 грн., за листопад в розмірі 9398,10 грн. та за грудень 18080,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.33-40).

Водночас відповідачем були подані декларації по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вищевказані звітні періоди, в яких підприємством самостійно нараховані суми зобов'язання в розмірі 50098,38 грн., а саме: за вересень 2016 року -13903,10 грн., за жовтень 2016 року -12 548,25 грн., за листопад 2016 року 10798,36 грн. та за грудень 2016 року в розмірі12848,69 грн.

Крім того, у зв'язку із несвоєчасною сплатою податку податковим органом 05.11.2016 підприємству було нараховано пеню в сумі 1030,26 грн., штрафну санкцію в сумі 2330,69 грн. та 01.12.2016 штрафну санкцію в сумі 1350,46 грн.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З наведених норм вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Також відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за прострочення строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.51 КАС України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог та до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача податковий борг станом на 01.01.2017 в розмірі 80279,63 грн., яку судом прийнято до розгляду, оскільки такі дії позивача узгоджуються із вищезазначеними вимогами, а тому заперечення представника відповідача в цій частині не враховуються судом.

Отже, заборгованість зі сплати єдиного внеску Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" в особі філії "Черняхівський райавтодор" становить 80 279,63 грн., що підтверджується актом Черняхівського відділення Коростенської ОДПІ №121-06 від 06.01.2017 (а.с.53) та копією зворотного боку особової картки підприємства (а.с.67-83).

Доказів погашення податкового боргу в сумі 80279,63 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене та на те, що наявність податкового боргу підтверджена матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

В силу приписів ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" в особі філії "Черняхівський райавтодор" на користь держави в особі Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області податковий борг у сумі 80279 (вісімдесят тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 63 коп. з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 30 січня 2017 р.