Справа № 127/24118/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/24118/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гриневич В.С.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

27 січня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

секретар судового засідання: Коваль К.В.,

за участі:

представника відповідача: Сторожа М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Встановлено, що 01 жовтня 2015 року Вінницькою обласною державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди водного об'єкта №520681400-1. Згідно даного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об'єкт для рибогосподарських потреб - ставок площею 28,8844 га, розташований за межами села Михайлівка на території Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

28.10.2016р. працівниками Державної екологічної інспекції у Вінницькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФОП ОСОБА_3

За результатами перевірки складено акт від 28.10.2016р., в якому зафіксовані порушення позивачем вимог: пункту 9 частини 1 статті 44, частина перша статті 49 ВК України - відсутній дозвіл на спеціальне водокористування; пункту 2 частини 1 статті 43, частина 7 статті 51 ВК України - відсутній договір оренди на гідроспоруду. Крім того, відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №006261.

На підставі протоколу №006261 від 28.10.2016р. відповідачем винесено постанову №02/278 від 31.10.2016р., згідно якої ФОП ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.48 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

Позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, натомість вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. На думку суду, використання позивачем на умовах оренди водного об'єкта для рибогосподарських потреб не є спеціальним водокористуванням в розумінні статті 48 ВК України та не потребує дозволу, а спускання води для вилову риби не є забором води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до статті 48 КУпАП самовільне захоплення водних об'єктів або самовільне водокористування, переуступка права водокористування, а також укладення інших угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право державної власності на води, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Водного кодексу України (далі - ВК України) визначено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до статті 46 ВК України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Згідно ч.1 ст.47 ВК України загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Відповідно до статті 48 ВК України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

При цьому, не належать до спеціального водокористування:

- пропуск води через гідровузли (крім гідроенергетичних);

- скид води з водних об'єктів для підтримання санітарних витрат у річці та з метою запобігання виникненню гідродинамічних аварій;

- подача (перекачування) води водокористувачам в маловодні регіони;

- усунення шкідливої дії вод (підтоплення, засолення, заболочення);

- використання підземних вод для вилучення корисних компонентів;

- вилучення води з надр разом з видобуванням корисних копалин;

- виконання будівельних, днопоглиблювальних і вибухових робіт;

- видобування корисних копалин і водних рослин;

- прокладання трубопроводів і кабелів;

- проведення бурових, геологорозвідувальних робіт;

- інші роботи, які виконуються без забору води та скидання зворотних вод.

Згідно ст. 49 Водного Кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про аквакультуру» аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об'єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг).

Враховуючи наведені норми та матеріали справи, колегія суддів вважає, що господарська діяльність з рибництва (риборозведення) передбачає спеціальне водокористування, а тому має здійснюватися на підставі відповідного дозволу.

Крім того, слід врахувати, що в пункті 17 Договору оренди водного об'єкта № 520681400-1 від 01.10.2015 року передбачено обов'язок орендаря оформити дозвіл на спеціальне водокористування.

Судом встановлено, що позивач не оформив дозвіл на спеціальне водокористування. Отже, виявлене в ході перевірки порушення, що полягало у здійсненні господарської діяльності з рибництва за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, має ознаки правопорушення, передбаченого статтею 48 КУпАП. Наведене свідчить про правомірність спірного рішення відповідача та про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 січня 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.