Справа № 736/38/17
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/38/17
Номер провадження 2-а/736/19/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

з участю секретаря - Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, щодо перерахунку та виплати пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати з 01.05.2016 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №292 від 06.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2017 року позивач звернувсь до суду з адміністративним позовом до відповідача про неправомірність дій відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у розмірі 89% заробітної плати починаючи з 01.05.2016 року на підставі постанови КМУ від 06.04.2016 року №292 та на підставі довідки №04-18/175 від 19.12.2016 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер, оскільки йому, як державному службовцю, було призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу», у розмірі 89% від заробітної плати.

21.12.2016 року він звернувсь до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з прийняттям постанови КМУ від 06 квітня 2016 року №292, однак листом від 03.01.2017 року в перерахунку пенсії було відмовлено.

Оскільки у неї виникло право на перерахунок призначеної раніше пенсії, посилаючись на положення законодавства, він звернувсь до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не прибув в позові вказав про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача на позов подано заперечення з яких вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, оскільки здійснення такого перерахунку і виплати пенсії не передбачене чинним законодавством. Також в судове засідання надано заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. ч.6 ст. 12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як встановлено, позивач працював на посаді головного спеціаліста управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації. Відповідно до Закону України «Про державну службу», йому призначено пенсію, як державному службовцю у розмірі 89 відсотків заробітної плати за посадою, яка передувала призначенню пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року №292, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, здійснювалося підвищення посадових окладів (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

19.12.2016 року позивачу за останнім місцем роботи було видано довідку №04-018/175 про заробітну плату рівнозначної посади, яку він обіймав перед призначенням пенсії, після чого він звернувсь до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії виходячи з вказаної довідки, але відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, яке мотивовано відсутністю для його проведення законних підстав.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон України № 3723-ХІІ) (в редакції на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу», без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового окладу.

Статтею 37-1 Закон України № 3723-ХІІ було передбачено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (далі Постанова КМУ № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 Постанови КМУ № 865 (у редакції від 25 грудня 2014 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 Постанови КМУ № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Таким чином позивач набув за Законом України № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII статтю 37-1 Закону України № 3723-ХІІ викладено в іншій редакції, при цьому встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Незважаючи на вказані законодавчі положення Кабінетом Міністрів України, всупереч положень статті 37-1 Закону України №3723-XII, не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

При цьому постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 (далі Постанова КМУ № 1013) до Постанови КМУ № 865 внесені зміни, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року, а саме: виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі Закон України №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ визнаний таким, що втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а також особи, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Отже, з 01 травня 2016 року Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ втратив чинність, зокрема й положення даного закону, закріплені в статті 37-1, щодо порядку і умов перерахунку пенсій державним службовцям. При цьому залишилися чинними лише положення, що містилися в статті 37 вказаного Закону України, які передбачають можливість призначення пенсій особам, що займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а також особам які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Водночас чинним на час виникнення спірних правовідносин, тобто звернення позивача до відповідача з приводу перерахунку пенсії, Законом України «Про державну службу» №889-VIII, а також Законом України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV не визначено порядку та умов перерахунку і виплати пенсій, призначених державним службовцям.

Викладене свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу на час звернення для перерахунку призначеної пенсії державного службовця.

Також суд враховує, що подана позивачем для здійснення перерахунку пенсії довідка не була передбачена законодавством, чинним як на час її видачі, так і подання, оскільки постановою правління Пенсійного фонду України №15-2 від 04 липня 2016 року, яка набрала чинності 04 вересня 2016 року, внесені зміни до постанови правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04 вересня 2013 року якими виключено положення вказаної постанови, що передбачали можливість видачі довідок про заробітну плату, які подаються для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Крім того суд бере до уваги, що в рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) констатував, що здійснення соціально-економічних прав значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Європейського суду з прав людини » від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії).

На залежність розмірів соціальних виплат і соціальних послуг від фінансових можливостей держави Конституційний Суд України вказував і у своїх рішеннях від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001 та від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов?язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

В ухвалі ЄСПЛ від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» надано аналіз сумісності зменшення розміру пенсії з вимогами статті 1 Першого протоколу. Так, ЄСПЛ у пункті 23 даної ухвали визначив, що жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам, доки існує законодавче право.

Оскільки право на перерахунок пенсії державним службовцям на час виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачалося, відмова в здійсненні такого перерахунку не протирічить положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішенням Європейського суду з прав людини.

Твердження позивача про те, що нездійснення перерахунку призначеної йому пенсії у зв?язку з внесеними до законодавства змінами протирічитьКонституції України, суд вважає необґрунтованими, оскільки виплату пенсії позивачу не припинено і її розмір після цих змін не зменшився.

За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу в здійсненні перерахунку призначеної пенсії державного службовця з 01.05.2016 року у зв?язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям на підставі постанови Кабінету міністрів України №292 від 06.04.2016 року, оскільки дане рішення прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно ст. 5 ч.1 п. 10 Закону України «Про судовий збір», оскільки є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, тому судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 58 Конституції України, статтями 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, статтями 11, 18, 71, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, щодо перерахунку та виплати пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати з 01.05.2016 року, на підставі Постанови Кабінену Міністрів України №292 від 06.04.2016 року - відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і ці витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М. І. Чурупченко