Справа № 607/4538/16-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Справа № 876/8400/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Нефедвої А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району про визнання протиправними і скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до адміністративного суду з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району (далі - Відповідач, Великоберезовицька с/р) про визнання протиправними і скасування рішень № 617 від 28.03.2015 р. та № 666 від 14.07.2015р. щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що факт не затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та детального плану території земельних ділянок не може бути причиною для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, так як підставою для відмови може бути тільки невідповідність обраного заявником місця розташування земельної ділянки законам та затвердженій документації. Якщо якась документація не затверджена, то й невідповідності немає.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2016 року позов задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Великоберезовицької с/р № 617 від 28 березня 2015 року. Визнано неправомірною визначену у рішенні Великоберезовицької с/р № 666 від 14 липня 2015 року відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1175 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з підстав необхідності створення умов для забезпечення практичної реалізації в майбутньому прав (пільг) для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них (учасників Антитерористичної операції).

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2 Апелянт зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на те, що відповідачем не доведено відсутність затвердженої проектної документації. Крім того, відсутність затвердженого плану зонування або детального плану території є перешкодою для передачі (надання) земельних ділянок у власність, а в даній справі позивачу відмовили у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 19.02.2015 року звернувся до Великоберезовицької селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка відповідно до розробленого плану межує з ОСОБА_3 та площа якої складає 1175,03 кв.м. До вказаної заяви позивачем долучено схематичне зображення земельної ділянки із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду поданої заяви Великоберезовицькою с/р прийнято рішення № 617 від 28 березня 2015 року, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1175 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв'язку із тим, що Великоберезовицькою с/р на момент прийняття цього рішення не затверджено технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель Великоберезовицької с/р в межах населеного пункту, а також з огляду на необхідність створення умов для забезпечення практичної реалізації в майбутньому прав (пільг) для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них (учасників Антитерористичної операції), котрі встановлені пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема права учасника бойових дій на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва та у контексті вищезазначених прав учасників бойових дій, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства, які визначені п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України.

05.06.2015 року позивач повторно звернувся до Великоберезовицької с/р із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, яка відповідно до розробленого плану знаходиться в межу з ОСОБА_3 та площа якої складає 1175,03 кв.м. До вказаної заяви позивачем долучено схематичне зображення земельної ділянки із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду поданої заяви Великоберезовицькою с/р прийнято рішення № 666 від 14 липня 2015 року яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1175 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв'язку із тим, що Великоберезовицькою с/р на момент прийняття цього рішення не затверджено детальний план території земельних ділянок в межах населеного пункту (проект детального планування території у селищі Велика Березовиця (локалізація: земельний масив в районі північної частини селища для учасників АТО), а також з огляду на необхідність створення умов для забезпечення практичної реалізації в майбутньому прав (пільг) для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них (учасників Антитерористичної операції), котрі встановлені пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема права учасника бойових дій на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва та у контексті вищезазначених прав учасників бойових дій, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства, які визначені п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України.

Суд першої інстанції при вирішенні даної справи дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Проте колегія суддів апеляційного суду з таким висновком не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність затвердженого плану зонування або детального плану території відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є перешкодою для передачі (надання) земельних ділянок у власність, проте позивачу відмовили у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Отже, відмова з даних підстав є неправомірною.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.08.2016 року у справі № 607/4538/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними і скасувати рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району № 617 від 28.03.2015 року та № 666 від 14.07.2015 року, якими відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1175 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 27.01.2017