Справа № 815/1197/16
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1197/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Шеметенко Л.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної поліції України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки НП України, Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України за участі третьої особи Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування наказу про звільнення від 18.02.2016 року та стягнення грошового забезпечення, визнання протиправним та скасування рішення висновку атестації,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки НП України, Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України за участі третьої особи Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд:

-визнати протиправними рішення Національної поліції України в частині включення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_2, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та визнати протиправними дії Національної поліції України щодо проведення;

- визнати протиправним та скасувати висновок (рішення) Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, що зазначений в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа в частині зазначення 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийнятий відносно старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_2, та оформлене відповідним протоколом Центральної атестаційної комісії Національної поліції України;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України в частині відхилення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_2, скарги від 05.02.2016 р. на висновок (рішення) Центральної атестаційної комісії Національно, поліції України, що зазначений в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа в частині зазначення" 4- займаній посаду не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене відповідним протоколом;

-визнати незаконним та скасувати наказ №110 о/с від 18.02.2016 року винесений Національною поліцією України, про звільнення ОСОБА_2, зі служби в поліції з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 24.02.2016 року;

-поновити ОСОБА_2 на вказаній посаді;

-стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.02.2016 року по час поновлення на службі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок (рішення) Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, що зазначений в розділі IV "Результати атестування(висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа в частині зазначення" 4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийнятий відносно старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_2, та оформлене відповідним протоколом Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України від 22.01.2016 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ №110 о/с від 18.02.2016 р., винесений Національною поліцією України, про звільнення ОСОБА_2, зі служби в поліції з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 24.02.2016 року.

Поновлено з 24.02.2016 року ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Стягнено з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.02.2016р. по 31.05.2016 р. у розмірі 27625 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять п'ять), 00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Національною поліцією України подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 1998 року працював на посадах: інспектора по розшуку ВДАІ Дзержинського МВ УМВС України в Донецькій області, інспектора групи розшуку викраденого транспорту ВДАІ Макіївського МУ УМВС в Донецькій області, державтоінспектора групи автомобільно-технічної інспекції відділення ДАІ з обслуговування м. Охтирка, Охтирського району та автомобільно-технічної інспекції, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Донецькій області. інспектора - чергового чергової частини роти ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Горлівки та АТІ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, інспектора-чергового чергової частини БПС Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області, інспектора слідчого відділення Будьоннівського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, інспектора слідчого відділення ЛВ на станції Христинівка УМВС України на Одеській залізниці, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Одеській області, підпорядкованого Департаменту ВБ МВС України.

З 07.11.2015 року на підставі наказу № 13 о/с від 07.11.2015 року, виданого НПУ, ОСОБА_2 прийнятий до лав НПУ та перебував на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки НПУ, мав спеціальне звання капітан поліції.

В період з грудня 2015 року по 24.02.2016 року позивач знаходився на лікуванні.

11.03.2016 року ОСОБА_2 зателефонували з відділу кадрів УВБ в Одеській області та повідомили, що йому необхідно прийти для отримання трудової книжки. Позивач зазначає, що станом на 11.03.2016 року не подавав рапортів/заяв про звільнення та не був комісований зі служби за станом здоров'я, не отримував жодних наказів про звільнення.

14.03.2016 року позивач у відділі кадрів УВБ в Одеській області Департаменту ВБ НПУ під розпис отримав трудову книжку, яка містила запис, датований 24.02.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 звільнений зі служби в НПУ на підставі наказу НПУ №110 о/с від 18.02.2016 року.

Підставою звільнення позивача з УВБ в Одеській області Департаменту ВБ НПУ є п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" - через службову невідповідність.

В усному порядку позивач повідомлений, що причиною його звільнення є результати його атестації, викладені в атестаційному листі Національної поліції України.

Позивач зазначив, що 05.02.2016 року звернувся зі скаргою на висновок Центральної атестаційної комісії № 1 до Голови центральної апеляційної атестаційної комісії.

Позивач вважає протиправним рішення НПУ в частині та дії НПУ щодо проведення його атестації та включення його до списків осіб, які підлягають атестації, а також вважає незаконним наказ №110 о/с від 18.02.2016 року про звільнення зі служби в НПУ з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку щодо часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що відповідно до ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465, було призначено проведення атестування поліцейських.

На виконання вимог Інструкції в межах повноважень, наказом 210 о/с від 20.11.2015 року НПУ призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) та визначені заходи щодо організації її проведення, передбачені п.1 розділу IV Інструкції, у тому числі було оголошено набір до атестаційних комісій осіб з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації (а.с.142).

02.12.2015 року наказом № 134 НПУ затверджено персональний склад Центральної атестаційної комісії №1 НПУ, до якого з ініціативи голови комісії в подальшому вносилися зміни (а.с.144-152).

На виконання вимог Інструкції позивач пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички 19 балів, за тестом на знання законодавчої бази 17 балів.

Після проведення тестування позивача запрошено на співбесіду, за результатами якої 22.01.2016 року ЦАК №1 прийняла рішення, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Не погоджуючись з висновком ЦАК № 1 позивач подав скаргу до Центральної апеляційної атестаційної комісії, в якій зазначив, що членами ЦАК № 1 всебічно не розглянуто зміст атестаційного листа у якому зазначена його професійна підготовка та практичний досвід, не з'ясовано відповідність викладених у ньому даних, що передбачено п.11 розділу IV Інструкції. Також не взято до уваги, що з 14.11.2015 року по 13.12.2015 року позивач проходив службу на території АТО в складі батальйону особливого призначення "ШТОРМ" по відпрацюванню Донецької та Луганської областей, виконував бойові завдання згідно з бойовими розпорядженнями (міста, що розташовані на лінії зіткнення: м. Авдіївка, м. Мар'їнка, Красногорівка та інші населені пункти ) (а.с.23-25).

Центральною апеляційною атестаційною комісією відмовлено в розгляді скарги позивача.

Правові засади організації та діяльності НПУ, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НПУ визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІІ).

Частиною 1 ст.1 Закону №580-VІІІ встановлено, що НПУ це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону №580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

При цьому, атестація поліцейських в силу приписів ч.2 ст.57 Закону №580-VІІІ проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (ч.3 ст. 57 Закону №580-VІІІ ).

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом МВС від 17.11.2015 року (далі Інструкція), зокрема її п.3 розділу І.

Відповідно до ч.4 ст.75 Закону №580-VІІІ рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівник органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно з законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами, а порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (ч.5 ст. 57 Закон №580-VІІІ).

Аналізуючи вищевикладене в сукупності та приймаючи до уваги мету проведення атестації поліцейських суд дійшов висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та власне проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і як крайній захід пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІV Інструкції організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню.

Колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, що до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, належать включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч.2 ст. 57 Закону №580-VІІІ

Суд зазначає, що позивач не підпадає під жодну з підстав для проведення атестації.

З атестаційного листа колегія суддів вбачає, що капітан поліції ОСОБА_2 з висновку прямого керівника займаній посаді відповідає та за період служби в органах внутрішніх справ та в займаній посаді зарекомендував себе професійно грамотним, старанним фахівцем. До виконання службових обов'язків відноситься сумлінно. Має добру теоретичну підготовку, достатній досвід практичної діяльності.

Пунктом 10 розділу XІ "Прикінцеві та перехідні положення " Закону №580-VІІІ врегульовано, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх спав через скорочення штатів.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач відповідно до наказу НПУ № 13о/с від 07.11.2015 року прийнятий до НПУ на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УВБ в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки НПУ та йому присвоєно спеціальне звання "капітан поліції" .

Згідно з ст. 58 Закону №580-VІІІ призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Колегія суддів зазначає, що у наказі НПУ № 13 о/с від 07.11.2015 року міститься словосполучення "в порядку переатестування" однак норми Закону №580-VІІІ, у тому числі розділу XІ "Прикінцеві та перехідні положення ", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткові підстави для атестації.

Таким чином, колегія суддів вважає протиправним проведення атестації стосовно позивача та, як наслідок вважає протиправними висновки, які викладені в атестаційному листі ОСОБА_2

Стосовно наказу №110 о/с від 18.02.2016 р.про звільнення позивача зі служби в органах поліції через службову невідповідність, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо його протиправності та необхідності поновлення позивача на службі виходячи з наступного.

Так, згідно спірного Наказу про звільнення позивача вбачається, що останній прийнятий на підставі підпункту 5 ч.1 ст.77 Закону №580-VІІІ.

Згідно з п.5 ч.1 ст.77 Закону №580-VІІІ встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Визначення терміну "службова невідповідність" Закон № 580-УІІІ не надає, однак виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Оскільки метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, в контексті норм Закону № 580-УІІІ та Інструкції звільнення за/через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2014 року у справі №21-1 За 14.

Згідно ст. 19 Закону № 580-УІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, що поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-УІІІ лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Також колегія суддів вважає правильним посилання суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді (акт відповідного службового розслідування, документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень тощо).

Отже, колегія суддів вважає, що спірний наказ був прийняти без дотримання основних принципів-критеріїв правомірної адміністративної процедури, що призвело до протиправного звільнення позивача.

Стосовно вимоги позивача про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. (надалі - Порядок № 100), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою № 188 від 26.04.2016 р. заробіток позивача за попередні перед останніми два календарні місяці: січень та лютий 2016 року склав відповідно 19045,85 грн., відповідно - середньоденна заробітна плата позивача (ідентифікаційний код НОМЕР_1) складає 514,75грн. (а.с. 62).

Відповідно до п.24 Положення №114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що до стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.02.2016р. по 31.05.2016 р. підлягає сума у розмірі 27625,00грн.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200,206,211,254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Національної поліції України - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки НП України, Центральної атестаційної комісії №1 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України за участі третьої особи Управління внутрішньої безпеки в Одеській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування наказу про звільнення від 18.02.2016 року та стягнення грошового забезпечення, визнання протиправним та скасування рішення висновку атестації,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Шеметенко Л.П.

Семенюк Г.В.