Справа № 466/10234/16-а
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Луців - Шумської Н.Л.

секретар Папінко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, в якому просить визнати дії відповідача про відмову врахувати при нарахуванні пенсії відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії (№ 14938/10/1303-05-0025/245 від 11.10.2016 року та № 13188/2806-05- 0032/243 від 17.10.2016 року), та зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до ЗУ „Про державну службу України", призначеної ОСОБА_1 з урахуванням усіх сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати з 29.04.2011 року в розмірі 85% заробітної плати та нарахувати індексацію на донараховані суми пенсійного забезпечення, не змінюючи базовий місяць оподаткування.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона з 18.09.1995 року по 28.04.2011 року працювала на посадах державного, старшого, головного державного податкового інспектора та заступника начальника відділу перевірок платників податків в органах державної податкової служби. З 29.04.2011 року управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова їй призначена пенсія як державному службовцю відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 85% заробітної плати (доходу). Проте, при обчисленні пенсії де складу заробітної плати за обчислений період не було включено суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, сум індексації доходу та інші премії та виплати, на які нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Довідавшись, що пенсія обчислена без урахування вищевказаних сум, в порядку досудового врегулювання спору, 02.11.2016 року вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова із заявою провести перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, сум індексації доходу та інших премій та виплат, на які нараховувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та які не було включено до складу заробітної плати (доходу) за обчислений період для нарахування пенсії в квітні 2011 року. До заяви додані довідки про заробітну плату (складові заробітної штати державного службовця).

09.11.2016 року вона отримала відповідь з управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова за № 11146/03-15- від 09.11.2016 року з поясненням, що зміни до чинного законодавства, зокрема до статті 33 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05. 2000р.№865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсій» не вносились, відповідно, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям включаються лише ті складові заробітної плати, які передбачені вищезазначеними нормативними актами. Зазначену відповідь відповідача вважає неправомірною. Таким чином вона вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, підтримала подане письмове заперечення, у якому відповідач позов не визнав і зазначив, що такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не передбачені ст. 33 ЗУ «Про державну службу» як складові частини заробітної плати державного службовця. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Позивачці з 29 квітня 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова призначено пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

02 листопада 2016 року позивачка звернулася до УПФУ в Шевченківському районі м.Львова з письмовою заявою про здійснення перерахунку пенсії державного службовця згідно довідок (№ 14938/10/1303-05-0025/245 від 11.10.2016 року та № 13188/2806-05- 0032/243 від 17.10.2016 року).

09.11.2016 року вона отримала відповідь за № 11146/03-15- від 09.11.2016 року, в якій їй відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

У ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 2 даного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить - основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Положення цих статей дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань, та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІУ не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з заробітної плати (доходу), яка враховується при обчислення пенсії, повинні бути сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року №581.

Закон України «Про оплату праці» та Закон України «Про державну службу» є загальними по відношенню до даних правовідносин, в той час як перевагу мають спеціальні норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з наведеного слідує, що усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, та індексація), які проводилися позивачці, є частиною заробітної плати державного службовця і здійснювалися за рахунок та у межах фонду оплати праці. Вони враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за державним службовцем відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається у відсотковому співвідношенні від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Незважаючи на вказані норми закону, відповідачем при розрахунку пенсії позивачці не включено до складу заробітної плати суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення для вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, внаслідок чого пенсія позивачці нараховується та виплачується в меншому розмірі, ніж повинна бути.

В своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний Суд України, усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальні допомоги, індексація заробітної плати, інші виплати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13).

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов`язковими для всіх судів України.

Отже, вимоги позивачки про визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, і зобов'язання відповідача провести такий перерахунок та виплату пенсії є підставними.

Згідно пунктів 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V 14 вересня 2006 року, усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Варто зазначити, що частиною другою статті 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини ще в 1974 році у справі «Міллер проти Австрії» (ухвала щодо прийняття заяви № 6849/72 від 16 грудня 1974 року) сформулював позицію щодо права власності громадянина на пенсію. Зокрема, у рішенні суду було зазначено, що у зв'язку із сплатою обов'язкових внесків до пенсійного фонду виникає право власності на пенсію щодо внесеної частини до цього фонду, а як наслідок і на підвищення розміру пенсійної виплати внаслідок її перерахунку.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами - учасницями положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити такий перерахунок є підставними.

Однак, позивачка просить суд зобов'язати відповідача повести перерахунок та виплату їй пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати починаючи з 29.04.2011р. - дати призначення пенсії. Проте, із заявою про проведення перерахунку вона звернулася до відповідача лише 02.11.2016р., а позов пред'явила в суд 07.12.2016 р.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково, з часу звернення позивачки до пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії - з 02.11.2016 р.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,8,9,11,69,71,86,158,160,162,163 КАС України, суд, -

постановив:

позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, сум індексації, тощо під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходу, починаючи з 02.11.2016 року згідно з наданими довідками про складові заробітної плати для призначення пенсії (№ 14938/10/1303-05-0025/245 від 11.10.2016 року та № 13188/2806-05- 0032/243 від 17.10.2016 року ), якими передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано (сплачено) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 85% заробітної плати, провести виплату недоплаеної пенсії з 02.11.2016 р.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, Головного Управління Державної казначейської служби України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 551,20 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська