Справа № 815/3603/16
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3603/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИК ПЛЮС» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів № 859 від 08.06.2016 року та № 1082 від 11.07.2016 року, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛИК ПЛЮС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», »; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 1082 від 11.07.2016 року «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС» (код за )».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛИК ПЛЮС» отримало копію наказу № 859 від 08.06.2016 року про проведення документальної виїзної перевірки тривалістю 10 робочих днів та повідомлення від 08.06.2016 року № 128/15-32 про початок планової виїзної перевірки з 30.06.2016 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛИК ПЛЮС» не допустило співробітника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до проведення перевірки та документи не надало.

Згодом Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛИК ПЛЮС» отримало копію наказу № 1082 від 11.07.2016 року про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки.

Позивач не погоджується з наказами відповідача № 859 від 08.06.2016 року та № 1082 від 11.07.2016 року, вважає їх протиправними та такими, що належать до скасування.

Суд, з урахуванням ст.122 та ст.128 КАС України, вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2016 року в. о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Г.В. Мілютін видав наказ № 859 «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», », яким на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку на ІІ квартал 2016 року проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання наказав провести документальну виїзну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «ЛИК ПЛЮС», за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року з 30.06.2016 року тривалістю 10 робочих днів.

На виконання зазначеного наказу від 08.06.2016 року № 859 Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області видало повідомлення від 08.06.2016 року № 128/15-32.

11.07.2016 року в. о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Г.В. Мілютін видав наказ № 1082 «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС» (код за )», яким з метою забезпечення об'єктивності та прозорості при здійсненні контрольно-перевірочної роботи на виконання вимог п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та згідно із доповідною запискою від 24.05.2016 року № 315/11/15-32-14-03-15 наказав термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року продовжити на 5 робочих днів з 13.07.2016 року по 19.07.2016 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки; камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не є предметом документальної планової перевірки питання трансфертного ціноутворення, визначені статтею 39 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Під час розгляду справи суд встановив, що Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області 09.06.2016 року надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛИК ПЛЮС» рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з абз.5 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Суд не погоджується з посиланнями позивача, що письмове повідомлення про проведення перевірки від 08.06.2016 року № 128/15-32 складено з порушенням абз.3 п.1.4.1 Наказу ДФС від 31.07.2014 року № 22 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», а саме додатку 3 до Методичних рекомендацій, оскільки в ньому не міститься ім'я та по батькові керівника або заступника керівника ГУ ДФС в Одеській області, який його підписав.

Суд вважає, що зазначення у повідомленні ініціалів та прізвища «М.А. Білоус» є достатньою підставою, яка свідчить про відсутність порушення вимог щодо змісту письмового повідомлення про проведення перевірки з боку контролюючого органу.

Крім того, повідомлення підписано в. о. заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області Білоус М.А., яка мала повноваження на підписання повідомлення, що підтверджується наказом ДФС України про покладання обов'язків на Білоус М.А. від 19.02.2016 року № 435-о.

Також, суд не погоджується з посиланнями позивача, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», » складений з порушенням п.77.4 ст.77, абз.2, 4 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, оскільки в ньому відсутні підстави для проведення перевірки та відсутній підпис керівника контролюючого органу або його заступника.

Так, з огляду на матеріали справи суд встановив, що в наказі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», » зазначена підстава для проведення перевірки (пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України та план-графік на ІІ квартал 2016 року проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання).

Зазначений наказ № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», » підписаний в. о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Г.В. Мілютіним, який мав повноваження на його підписання, що підтверджується наказом ДФС України про покладання обов'язків на Мілютіна Г.В. від 17.12.2015 року № 3986-о.

Крім того, суд не погоджується з посиланнями позивача, що наказ № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», » прийнято з порушенням Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, оскільки ТОВ «ЛИК ПЛЮС» є малим та на перевірки діє мораторій, дохід від будь-якої діяльності за 2015 рік складає до 20 мільйонів гривень.

Відповідно до п.3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Під час розгляду справи суд встановив, що відповідно до поданої ТОВ «ЛИК ПЛЮС» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік дохід позивача від будь-якої діяльності в 2015 році склав 20102900,00 грн.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що накази Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», » та № 1082 від 11.07.2016 року «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС» (код за )» мають всі необхідні реквізити, які передбачені законодавством, з достатнім змістом для висновків про фактичну підставу проведення перевірки та продовження термінів її проведення.

Таким чином, суд встановив, що накази Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 859 від 08.06.2016 року «Про проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС», » та № 1082 від 11.07.2016 року «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛИК ПЛЮС» (код за )» є обґрунтованими та законними.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланням на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко