Справа № 348/1137/14-а
Суддя: Грещук Р.П. Р. П.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1137/14-а

23 січня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Куцого О.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Жукової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Надвірнянському районі про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

26.12.2016 року позивач уточнив позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Просить суд постановити рішення, яким визнати неправомірними дії Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області щодо неврахування йому при розрахунку пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.11.1999 року по 01.11.2009 рік.

Зобов'язати Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області здійснити йому перерахунок пенсії починаючи з 12.02.2014 року, з врахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі довідки, виданої 17.02.2014 р. ЗАТ «Обьнєфтєремонт» за № 45 і № 46 за період з січня 2000 року до квітня 2009 року включно, з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, а також виплатити недоплачені суми пенсії.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, та подала заперечення в якому зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідстаними та підлягають залишенню без задоволення.

Вказала, що відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» З-ну України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Цим же пунктом передбачено, що період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювати в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРСП від 16.12.1967 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п.5 цього Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Як встановлено з матеріалів справи, зазначає відповідач, крім трудової книжки позивача, його робота в районах Крайньої Півночі, жодними документами не підтверджена. Відповідна довідка про направлення на роботу на Крайній Півночі чи строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі, відсутні.

Така ж позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 27.10.2015 року.

Відповідно до ст. 1 Тимчасової угоди громадянами сторін, що домовляються , які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Вказана Тимчасова угода надає громадянам сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права. Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01. 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Разом з тим, ч. 3 ст. 96 цього Закону передбачено при вибутті осіб, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлено, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку обчисленого відповідно до статтей 76 та 78 цього Закону.

В зв'язку з наведеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні перевірено, що постановою Надвірнянського р-нного суду від 06.08.2014 року позов ОСОБА_1 було задоволено повністю.Ухвалою Львівського Апеляційного суду від 28.04.2015 року апеляційна скарга УПФ України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області залишена без задоволення, а зазначена постанова Надвірнянського р-нного суду-без змін.

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 16.11.2016 року була частково задоволена касаційна скарга УПФ України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, а постанова Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області від 06.08.2014 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року у даній справі скасовані з тих підстав, що позивач у період з 01.11.1999 року по 01.11.2009 року працював в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі вахтовим методом, а зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюється, а це суди попередніх інстанцій не встановили та не надали належної оцінки, тому справу направлено на новий розгляд до суду І-ї інстанції.

Разом з тим, як вбачається з пояснень позивача він звернувся з позовними вимогами до відповідача- УПФ України в Надвірнянському районі (тепер Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області) визнати неправомірними дії відповідача стосовно неврахування йому при розрахунку пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.11.1999 року по 01.11.2009 рік та здійснити йому перерахунок пенсії починаючи з 12.02.2014 року, з врахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі довідки, виданої 17.02.2014 р. ЗАТ «Обьнєфтєремонт» за № 45 і № 46 за період з січня 2000 року до квітня 2009 року включно, з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, а також виплатити недоплачені суми пенсії.

Питання зарахування трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі в перерахунку один рік роботи за один рік шість місяців позивач не ставить.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Надвірнянському ОУПФ України Івано-Франківської області.

У період з 11.11.1999року по 01.11.2009к він працював у ЗАТ «Обьнєфтєремонт» на посадах майстра по капітальному ремонту свердловин, старшого майстра по капітальному ремонту свердловин, старшого майстра по складних роботах капітального ремонту свердловин, що підтверджується копією його трудової книжки, довідками ЗАТ »Обьнєфтоєремонт» від 17.02.2014р. № 45та № 46 та у вказані періоди отримував заробітну плату із застосуванням північних надбавок та районного коефіцієнту.

Вищевказане підприємство знаходилося на території м.Нєжновартовськ, Ханти- Мансійського автономного округу Тюменської області, яка згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до районів Крайньої Півночі.

Всього разом позивач відпрацював у районах Крайньої Півночі 10років, 0 міс., 0 днів. Весь стаж роботи на цьому підприємстві підтерджується відповідними записами у трудовій книжці від 15.06.1974р. з посиланням на дату та номер наказів про прийняття на роботу та звільнення.

У зв'язку із досягненням 55річного віку у січні 2009 року позивач звернувся доУПФУ в Надвірнянському р-ві для призначення пенсії по Списку № 2.При цьому до заяви ним було подано пакет документів про його стаж роботи ( в тому числі уточнюючу довідку), заробітну плату та посвідчення про проживання у гірському населеному пункті.

У відповідності до ч. 1 ст. 66 З-ну України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до З-ну України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до п. 1 ст. 2 З-ну України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до З-ну України «Про оплату праці».

Частиною 1 ст.43 З-ну України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав - учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав - учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Для визначення права на пенсію громадянам держав учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь - якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди.

Згідно із Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972р., Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990р. особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсій враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта.

Згідно з п. 2 ст. 41 З-ну України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до З-ну України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Як констатовано вище, ЗАТ «Обьнефтеремонт» розташоване в м. Ніжновартовск, на території Ханти-Мансийського автономного округу Тюменської області, яка віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, і тут позивач ОСОБА_1 отримував заробітну плату з урахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Однак при розрахунку пенсії позивача, відповідачем було взято до уваги Довідку про заробітну плату без вищевказаних доплат.

Відповідно до підпункту «д» пункту 15 «Інструкції про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої постановою Президії ВЦРПС від 29.02.1960року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися районний коефіцієнт та надбавка.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що дії відповідача - Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування позивачу при розрахунку пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.11.1999 року по 01.11.2009 рік є протиправними, тому відповідача слід зобов'язати провести позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату, оскільки позивач вказані періоди отримував заробітну плату із застосуванням північних надбавок та районного коефіцієнту.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо неврахування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 01.11.1999 року по 01.11.2009 рік.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії починаючи з 12.02.2014 року, з врахуванням розміру заробітної плати за період роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, що включає суми районного коефіцієнту та північної надбавки на підставі довідки, виданої 17.02.2014 р. Закритим акціонерним товариством "Обьнєфтєремонт" за № 45 і № 46 за період з січня 2000 року до квітня 2009 року включно, з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки, а також виплатити недоплачені суми пенсії.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст постанови виготовлено27.01.2017 року.