Справа № 335/12510/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Соломяного Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Соломяного Дениса Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 045253 від 6 листопада 2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Соломяного Дениса Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 045253 від 6 листопада 2016 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до спірної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення п. 31.4.3 «а», п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а саме у зв'язку з керуванням транспортним засобом з непрацюючою підсвіткою заднього номеру та відсутність при собі посвідчення водія відповідної категорії. Вважає прийняту постанову необґрунтованою, оскільки він нещодавно потрапив у ДТП, внаслідок чого не горіла підсвітка та в нього був наявний тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Також вказав, що відповідач не роз'яснив йому права, не відбирав пояснення та порушив порядок розгляду справи, встановлений КУпАП. З наведених підстав просив визнати неправомірними дії відповідача та скасувати вищезазначену постанову.

Ухвалою судді від 18.11.2016 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції (арк. справи 6).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Пояснив суду, що не заперечує того факту, що не горіла під світка, але 08.10.2016 позивач потрапив у ДТП, що і обумовило її неробочий стан. Проте, зазначене не створювало небезпеки дорожньому руху. Крім того, у позивача при собі не було водійського посвідчення, т.я. у зв'язку з ДТП в нього це посвідчення було вилучене. При собі позивач мав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Також вказав, що підставою для зупинки позивача була інша причина, ніж зазначена у постанові. Просив визнати протиправними дії відповідача щодо зупинення транспортного засобу позивача та притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що автомобіль позивача було зупинено відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із тим, що позивач всупереч п. 11.2 Правил дорожнього руху України рухався на дорозі у лівій смузі при вільній правій. При перевірці документів було встановлено, що в позивача наявний тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, але при собі не було документа, що посвідчує його особу. Відтак, дозвіл не є дійсним. Оскільки у позивача також не працювала задня підсвітка, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за двома статтями КУпАП та накладено стягнення за правилами ст. 36 КУпАП. За порушення п. 11.2 Правил дорожнього руху України позивача до відповідальності не притягував. Вказав, що відсутній диск з відеофіксацією даних подій. При розгляді справи позивач клопотань не заявляв. Просив у позові відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник третьої особи не надавав. Суд, з урахуванням думки учасників процесу, які прибули у судове засідання, вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вимогами частини першої статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 045253 від 6 листопада 2016 р., прийнятої відповідачем, 6 листопада 2016 р. о 22:05 год. позивач у м. Запоріжжя по вул. Південноукраїнській напроти будинку № 11, керував транспортним засобом Opel Kadet, державний номер НОМЕР_1, з непрацюючою під світкою заднього номеру та за відсутності посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 31.4.3 «а» та п. 2.1 «а» ПДР України (арк. справи 3).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом із тим, відповідачем у судове засідання не було надано доказів, які б посвідчували додержання ним вищезазначених вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Так, відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На час прийняття спірної постанови у водія ОСОБА_3 був в наявності тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом (арк. справи 4), що не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні. Відповідач зазначив, що водій не мав при собі паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, з огляду на що тимчасовий дозвіл не міг вважатися дійсним.

В цей же час, ці обставини не були відображені у постанові АР № 045253, з огляду на що постанова у цій частині не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, ч. 1 ст. 126 КУпАП не передбачає відповідальності водія за відсутність документа, що посвідчує особу, при наявності тимчасового дозволу на керування транспортним засобом.

Що стосується посилання у спірній постанові на порушення п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху України, то суд зазначає, що позивач це порушення не оспорював, оскільки задня підсвітка не працювала через те, що він потрапив у ДТП. В цей же час, не може бути залишено поза увагою суду те, що у постанові не вказано, чи забороняється керування транспортним засобом з даною несправністю відповідно до вимог законодавства, оскільки ця обставина є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Також, зважаючи на відсутність відеозапису з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто невиконання відповідачем обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, суд також покладає в основу постанови твердження позивача про не роз'яснення йому його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України при розгляді справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи, дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із надсиланням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд відповідно до п. 2 ст. 293 КУпАП.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова АР № 045 253 від 6 листопада 2016 р., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесенння.

Стосовно дій відповідача щодо зупинки транспортного засобу суд зазначає, що в самому позові позивач цю вимогу належним чином не мотивував та не виклав її у змісті позовних вимог. В цей же час, зважаючи на принцип диспозитивності адміністративного судочинства, закріплений у ст. 11 КАС України, суд, з урахуванням змагальності процесу, позбавлений можливості розглядати вимоги, які не були предметом заявленого позову та не доводилися позивачем відповідними доказами під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АР № 045253 від 6 листопада 2016 р., прийняту інспектором 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Соломяним Денисом Олександровичем, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 січня 2017 р.

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2017 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова