Справа № 712/14087/16-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/110/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом Незалежної первинної профспілки Центрального регіону до старшого інспектора Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпеченні Черкаської міської ради Пустовіт Ярослави Петрівни про оскарження рішення Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Незалежна первинна профспілка Центрального регіону звернулася до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпеченні Черкаської міської ради Пустовіт Ярослави Петрівни про оскарження рішення Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, посилаючись на те, що 15 листопада 2016 року вони звернулися до відповідача з відповідними заявами про зняття з реєстрації місця проживання трьох повнолітніх осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4), що зареєстровані, та раніше проживали у квартирі АДРЕСА_1, придбаної ними з електронних торгів (свідоцтво від 21 жовтня 2016 року). При цьому ними також були подані: нотаріально завірена копія свідоцтва про придбання квартири з електронних торгів від 21 жовтня 20116 року, заповнені талони зняття з реєстрації місця проживання в Україні, квитанції про сплату адміністративних послуг, копія паспорта, належним чином завірена копія довідки ЄДРПОУ.

Підставою для звернення з відповідними заявами про зняття з реєстрації місця проживання стало вищевказане свідоцтво про придбання квартири з електронних торгів від 21 жовтня 2016 року, згідно п. 3 абзацу 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: інших документів, які свідчать про припинення: підстав на право користування житловим приміщенням.

Оскільки підставою права користування приміщенням квартири у вищевказаних осіб було право власності одного з них на вказану квартиру, а інших - дозвіл власника на проживання у ній, разом з припиненням права власності, припинилось і право користування приміщенням квартири у вищевказаних осіб, які там проживали, оскільки право користування є одним зі складових права власності.

Таким чином Свідоцтво є передбаченим законодавством документом, що свідчить про припинення: підстав на право користування житловим приміщеннямв осіб, що раніше там проживали.

Свою відмову у знятті з реєстрації вказаних осіб, відповідач мотивував тим, що ними не було надано необхідних документів, а саме рішення суду, яке набрало законної сили (абзац 3 п. 26 Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

При цьому відповідач залишив поза увагою той факт, що вони звернулися до відповідача на підставі абзацу 9, п. 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207, а не абзацу 3 п.26, як вказує відповідач, і надали всі необхідні документи, для зняття з реєстрації осіб на підставі абзацу 9 п.26 «Правил реєстрації місця проживання», п. 3 абзацу 5 ч. І ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», абзацу 9 п. 3.1., та п. 3.7. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077.

Відповідач проігнорував пряму норму закону, та підзаконних нормативно-правових актів, і протиправно відмовив їм у знятті з реєстрації вищевказаних осіб.

Просять суд визнати не чинним рішення Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 15 листопада 2016 року, про відмову у знятті з реєстрації місця проживання трьох повнолітніх осіб: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в позові відмовити, надав суду заперечення на позовну заяву, які приєднані до матеріалів справи.

Пустовіт Я.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в позові відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва від 21 жовтня 2016 року Незалежній первинній профспілці Центрального регіону належить на праві власності майно, що складається з квартири АДРЕСА_1 загальною площею 21,3 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., що раніше належало ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Н.А. 01 червня 2001 року. Вказане майно Незалежною первинною профспілкою Центрального регіону придбано на електронних торгах.

15 листопада 2016 року Незалежна первинна профспілка Центрального регіонузвернулася до Департаменту організаційного забезпеченні Черкаської міської радиз відповідними заявами про зняття з реєстрації місця проживання трьох повнолітніх осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4), що зареєстровані, та раніше проживали у квартирі АДРЕСА_1, придбаної ними з електронних торгів (свідоцтво від 21 жовтня 2016 року). При цьому також були подані: нотаріально завірена копія свідоцтва про придбання квартири з електронних торгів від 21 жовтня 20116 року, заповнені талони зняття з реєстрації місця проживання в Україні, квитанції про сплату адміністративних послуг, копія паспорта, належним чином завірена копія довідки ЄДРПОУ.

У знятті з реєстрації місця проживання відмовлено 15 листопада 2016 року Управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради старшим інспектором Пустовіт Я.П. особа не подала необхідних документів, а саме рішення суду, яке набрало законної сили (абзац 3 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207. Крім того повідомлено, що відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Також згідно ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених законом. Зазначені вище норми законодавства України, підтверджені позицією ВСУ, висловлені в постанові від 01.03.2016 року у справі № 825/1335/13-а.

Відповідач під час здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні керується Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІV та Правилами реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання для зняття реєстрації місця проживання особи необхідно подати, зокрема: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (абз. 3 п. 26 Правил реєстрації місця проживання).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно постанови Верховного Суду України від 01.03.2016 року справа № 825/1335/13-а: «... відповідно до ст. 7 закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до копії поквартирної карточки в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси (суддя Пересунько Я.В) від 10 січня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом Незалежної первинної профспілки Центрального регіону до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Частиною 3 ст. 47 Конституції України передбачено ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду («місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини» (абзац п'ятий ст. 3 закону№1382-IV);

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу Української PCP ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Таким чином, правовою підставою для позбавлення права користування житлом - є норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІV, який був застосований відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивачем не було подано Департаменту організаційного забезпеченні Черкаської міської радинеобхідних документів для зняття з реєстрації місця проживання: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а саме відповідного рішення суду, що було підставою для відмови у знятті з реєстрації місця проживання (п. 11 Правил реєстрації місця проживання), а тому суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись та на підставіКонституції України, ст.ст. 86, 160-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

В позові Незалежної первинної профспілки Центрального регіону до старшого інспектора Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпеченні Черкаської міської ради Пустовіт Ярослави Петрівни про оскарження рішення Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради - відмовити.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: