Справа № 826/9176/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20 січня 2017 року 12 год. 55 хв. № 826/9176/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскло-Трейд» до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 14 серпня 2014 року відмовлено повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскло-Трейд» (далі - позивач, ТОВ «Укрскло-Трейд») до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Святошинському районі) про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 11 березня 2014 року № (далі - оскаржуване рішення).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року постанову суду першої інстанції від 14 серпня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 07 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Данилишина В.М.

Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні. При цьому, під час підготовки справи до нового розгляду судом, згідно зі ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача його процесуальним правонаступником - державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Святошинському районі).

У ході нового судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Святошинському районі проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Укрскло-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Фроус Стат» за період з 01 січня 2013 року по 30 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт від 26 лютого 2014 року №78/26-57-22-03-10/38506584 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.1, 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 01 листопада 2011 року №1379, п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 2.5 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, що призвело до заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 131620,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 164525,00 грн., з яких 131620,00 грн. - за основним платежем та 32905,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з акту перевірки підставою для донарахування позивачу зазначених податкових зобов'язань слугували висновки перевіряючого про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Фроус Стат», оскільки укладені правочини не спричиняють реального настання правових наслідків.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1-198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно із п. 201.1 ст. 200 ПК України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10. ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до ст. 9 зазначеного Закону, є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Фроус Стат» (продавець), в особі директора ОСОБА_1, що діє на підставі статуту з однієї сторони та ТОВ «Укрскло-Трейд» (покупець), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі статуту, з другої сторони, укладено договір поставки від 01 березня 2013 року №Б-0103/03.

Згідно предмету договору, продавець зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця товар, найменування та ціна якого вказані в специфікаціях, що є невід'ємними додатками до цього договору, а покупець зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Також між ТОВ «Фроус Стат» (продавець), в особі директора ОСОБА_1, що діє на підставі статуту з однієї сторони та ТОВ «Укрскло-Трейд» (покупець), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі статуту, з другої сторони, укладено договір поставки від 29 березня 2013 року №Ст-2903/01.

Згідно предмету договору, продавець зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупця товар, найменування, кількість, асортимент та ціна якого вказані у видаткових накладних, що є невід'ємними додатками до цього договору, а покупець зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Відповідно до п. 2 цього договору сторони узгодили, що в ціну договору включена вартість транспортування. Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, поставленого протягом строку дії цього договору згідно з видатковими накладними.

Зазначені договори надані позивачем під час проведення перевірки податковим органом.

На підтвердження передачі виконаних робіт за договором №Б-0103/03 від 01 березня 2013 року позивачем надано видаткові накладні №1 від 06 березня 2013 року, №6 від 06 березня 2013 року.

На підтвердження передачі виконаних робіт за договором №Ст-2903/01 від 29 березня 2013 року позивачем надано видаткові накладні №101 від 01 квітня 2013 року, №201 від 02 квітня 2013 року, №202 від 02 квітня 2013 року, №301 від 03 квітня 2013 року, №401 від 04 квітня 2013 року, №402 від 04 квітня 2013 року, №403 від 04 квітня 2013 року, №501 від 05 квітня 2013 року, №1001 від 10 квітня 2013 року, №1101 від 11 квітня 2013 року, №2001 від 20 квітня 2013 року, №2201 від 22 квітня 2013 року, №2301 від 23 квітня 2013 року, №2302 від 23 квітня 2013 року, №2501 від 25 квітня 2013 року, №3001 від 30 квітня 2013 року, №701 від 07 травня 2013 року, №901 від 09 травня 2013 року, №1301 від 13 травня 2013 року, №1302 від 13 травня 2013 року, №1401 від 14 травня 2013 року, №1402 від 14 травня 2013 року, №1501 від 15 травня 2013 року, №1502 від 15 травня 2013 року, №2101 від 21 травня 2013 року, №2201 від 22 травня 2013 року, №2301 від 23 травня 2013 року, №2401 від 24 травня 2013 року, №2701 від 27 травня 2013 року, №2801 від 28 травня 2013 року, №3001 від 30 травня 2013 року, №3002 від 30 травня 2013 року.

Податкові зобов'язання відображено в податкових накладних, які виписані ТОВ «Фроус Стат», а саме:

- від 06 березня 2013 року №6, від 06 березня 2013 року №1 - до договору поставки від 01 березня 2013 року №Б-0103/03;

- від 01 квітня 2013 року №101, від 02 квітня 2013 року №201, від 02 квітня 2013 року №202, від 03 квітня 2013 року №301, від 04 квітня 2013 року №401, від 04 квітня 2013 року №402, від 04 квітня 2013 року №403, від 05 квітня 2013 року №501, від 10 квітня 2013 року №1001, від 11 квітня 2013 року №1101, від 20 квітня 2013 року №2001, від 22 квітня 2013 року №2201, від 23 квітня 2013 року №2301, від 23 квітня 2013 року №2302, від 25 квітня 2013 року №2501, від 30 квітня 2013 року №3001, від 07 травня 2013 року №701, від 09 травня 2013 року №901, від 13 травня 2013 року №1301, від 13 травня 2013 року №1302, від 14 травня 2013 року №1401, від 14 травня 2013 року №1401, від 14 травня 2013 року №1402, від 15 травня 2013 року №1501, від 15 травня 2013 року №1502, від 21 травня 2013 року №2101, від 22 травня 2013 року №2201, від 23 травня 2013 року №2301, від 24 травня 2013 року №2401, від 27 травня 2013 року №2701, від 28 травня 2013 року №2801, від 30 травня 2013 року №3001, від 30 травня 2013 року №3002 - до договору поставки від 29 березня 2013 року №Ст-2903/01.

На підтвердження реалізації товару позивачем надано суду видаткові накладні:

- на постачання: пляшка «Горілочна», піддони згідно договору №ДГ-0103/01 від 01 березня 2013 року, укладеного з ТОВ «Петрус-Алко», а саме: від 06 березня 2013 року №РН-0002;

- на постачання склобій змішаного згідно договору №513 від 02 квітня 2013 року, укладеного з ПрАТ «Рокитнянський скляний завод», а саме: від 02 квітня 2013 року №РН-0017, від 04 квітня 2013 року №РН-0020, від 02 квітня 2013 року №РН-0018, від 03 квітня 2013 року №РН-0027, від 04 квітня 2013 року №РН-0019, від 04 квітня 2013 року №РН-0021, від 10 квітня 2013 року №РН-0024, від 05 квітня 2013 року №РН-0022, від 11 квітня 2013 року №РН-0025, від 20 квітня 2013 року №РН-0035, від 22 квітня 2013 року №РН-0034, від 23 квітня 2013 року №РН-0036, від 23 квітня 2013 року №РН- 0038, від 25 квітня 2013 року №РН-0039, від 30 квітня 2013 року №РН-0048, від 07 травня 2013 року №РН-0044, від 09 травня 2013 року №РН-0049, від 13 травня 2013 року №РН-0050, від 13 травня 2013 року №РН -0051, від 14 травня 2013 року №РН-0052, від 14 травня 2013 року №РН-0063, від 15 травня 2013 року №РН -0054, від 15 травня 2013 року №РН-0053, від 21 травня 2013 року №РН-0062, від 21 травня 2013 року №РН-0064, від 23 травня 2013 року №РН-0068, від 24 травня 2013 року №РН-0069, від 27 травня 2013 року №РН-0067, від 28 травня 2013 року №РН-0072, від 28 травня 2013 року №РН-0073, від 29 травня 2013 року №РН-0074, від 30 травня 2013 року №РН-0075, від 30 травня 2013 року №РН-0076.

На підтвердження перевезення продукції одержувачу ПрАТ «Рокитнівсьский скляний завод» позивачем надано товарно-транспортні накладні (типова форма №1ТН): від 02 квітня 2013 року, від 02 квітня 2013 року, від 03 квітня 2013 року, від 04 квітня 2013 року, від 04 квітня 2013 року, від 04 квітня 2013 року, від 10 квітня 2013 року, від 05 квітня 2013 року, від 11 квітня 2013 року, від 20 квітня 2013 року, від 22 квітня 2013 року, від 23 квітня 2014 року, від 23 квітня 2013 року, від 25 квітня 2013 року, від 30 квітня 2013 року, від 07 травня 2013 року, від 09 травня 2013 року, від 13 травня 2013 року, від 13 травня 2013 року, від 14 травня 2013 року, від 14 травня 2013 року, від 15 травня 2013 року, від 15 травня 2013 року, від 21 травня 2013 року, від 21 травня 2013 року, від 23 травня 2013 року, від 24 травня 2013 року, від 27 травня 2013 року, від 28 травня 2013 року, від 28 травня 2013 року, від 29 травня 2013 року, від 30 травня 2013 року, від 30 травня 2013 року. Автоперевізником згідно вказаних товарно-транспортних накладних є ТОВ «Полі-Тех-Маш», вантажовідправником - ТОВ «Укрскло-Трейд».

Разом з тим, суду пред'явлено договір поставки №СТ-0104/01 від 01 квітня 2013 року, укладений між ТОВ «Полі-Тех-Маш», як постачальником, та позивачем, як покупцем, згідно умов якого товар поставляється по мірі накопичення.

З огляду на умови вказаного договору, правовідносини сторін - позивача та ТОВ «Полі-Тех-Маш» мають ознаки змішаного договору та не підтверджують факт надання лише послуг перевезення товару, а не купівлю товару позивачем, тому докази, надані позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції щодо правовідносин з перевізником - ТОВ «Полі-Тех-Маш» оцінюються судом критично.

Як вбачається з акту перевірки, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені на підставі складеного ДПІ у Святошинському районі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Фроус Стат» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01 січня 2012 року по 30 червня 2013 року та податку на прибуток підприємств за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року від 05.09.2013 року №154/26-57-22-03-07/38364841.

Вищевказана перевірка проводилася згідно постанови слідчого СГ - старшого слідчого з ОВС 3-го відділу слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Міністерства доходів і зборів України Дуляницького Ю.В. від 25 липня 2013 року про призначення документальної перевірки ТОВ «Фроус Стат» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за 2012-2013 роки, винесеної в рамках досудового розслідування №0000011 від 21 листопада 2012 року у кримінальному провадженні за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Перевіркою встановлено, що використовуючи реквізити ТОВ «Фроус Стат», яке має ознаки фіктивності, невстановлені особи використали їх для складання документів фінансово-господарської діяльності з реально діючими суб'єктами підприємницької діяльності для мінімізації податкових зобов'язань останніх. Допитана в рамках кримінального провадження засновник та керівник ТОВ «Фроус Стат» ОСОБА_1 засвідчила свою непричетність до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Суд також ставиться критично до наведених доказів відповідача, оскільки вироку у відношенні посадових осіб ТОВ «Фроус Стат» або інших осіб, які б підтвердили факт відсутності господарських відносин між ТОВ «Фроус Стат» та товариством позивача, суду не пред'явлено.

Як вбачається з матеріалів перевірки, на момент проведення перевірки підприємство за адресою, вказаною в реєстраційних документах: 03148 м. Київ, вул. Картвелішвілі, 7/2 - не знаходиться, до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей. 31 травня 2013 року анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Фроус Стат» від 01 жовтня 2012 року №200066867.

Проте, суд критично оцінює посилання відповідача на факт анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Фроус Стат», оскільки останнє було анульовано 31 травня 2013 року, а податкові накладні виписані за період з березня по травень 2013 року, тобто до дати анулювання вказаного свідоцтва.

Разом з тим, ТОВ «Укрскло-Трейд» зареєстровано Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією та перебуває на обліку в ДПІ Святошинського району, має статус платника податку на додану вартість. Основним видом діяльності є оптова торгівля відходами та брухтом.

Як вбачається з акту перевірки від 26 лютого 2014 року №78/26-57-22-03-10/38506584, пунктом 5 договорів поставки від 01 березня 2013 року №Б-0103/03 та від 29 березня 2013 року №Ст-2903/01 передбачено, що якість товару, що поставляється за цими договорами, має відповідати державним стандартам та технічним умовам, що діють на території України для даного виду товару. Такі ж умови містить й договір поставки, укладений позивачем та ТОВ «Полі-Тех-Маш».

Позивачем не надано суду сертифікатів відповідності ТУ виробництва, ДСТУ, ГОСТ, які б могли підтвердити зазначене.

Отже, з наданих позивачем документів неможливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням послуг та їх реалізацією, руху активів, а тому суд приходить до висновку, що позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту є правомірними.

Таким чином, системно проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскло-Трейд» до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно із ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскло-Трейд».

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин