Справа № 349/1121/16-а
Суддя: Рибій М. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/1121/16-а
Провадження № 2-а/349/36/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Рибія М. Г.,

секретар Мартиновська І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій управління Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з квітня 2012 року до березня 2014 року з врахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки при призначенні пенсії; щодо відмови у перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з березня 2014 року до квітня 2016 року; про зобовязання Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області зарахувати ці періоди роботи до страхового стажу; перерахувати пенсію та виплатити недоплачену пенсію з 04.04.2016 року; відшкодувати 10 000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що 12.03.2014 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах, однак протиправно не зараховано для її обчислення період його роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з квітня 2012 року до березня 2014 року з врахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки. Оскільки після призначення пенсії позивач продовжував працювати в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер», він звернувся 17.08.2016 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії, однак отримав протиправну відмову у такому перерахунку. Вважає, що незарахування вищезазначених періодів роботи є порушенням як Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», так і Угоди між урядами України і Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 року, Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Позивач та його представник, ОСОБА_2, адміністративний позов підтримали.

Представник відповідача, ОСОБА_3, заперечив проти адміністративного позову з тих підстав, що період роботи позивача в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з квітня 2012 року до березня 2014 року зараховано до його страхового стажу. Водночас районний коефіцієнт та північну надбавку не враховано при призначенні пенсії, адже їх врахування згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» можливе тільки за період роботи до 01.01.1991 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Так, на підставі протоколу управління ПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області № 372 від 20.06.2014 року судом встановлено, що з 13.03.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, зараховано для обчислення пенсії страховий стаж станом на 09.05.2012 року.

Згідно з розпорядженням управління ПФУ в Рогатинському районі Івано-Франківської області № 372 від 20.06.2014 року ОСОБА_1 зараховано для обчислення пенсії страховий стаж станом на 31.03.2014 року включно з періодом роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з квітня 2012 року до березня 2014 року.

Отже обставина, якою позивач обґрунтовував свої вимоги про визнання протиправними дій управління Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з квітня 2012 року до березня 2014 року та про зобовязання Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області зарахувати цей період роботи до страхового стажу, відсутня.

Листом від 30.08.2016 року № 58/І-15 Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з врахуванням періоду роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з березня 2014 року до квітня 2016 року з тієї підстави, що Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року врегульовано питання обчислення трудового стажу лише при призначенні пенсії.

На підставі листа Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області від 31.08.2015 року № 60/І-15 судом встановлено, що для обчислення пенсії ОСОБА_1 враховано районний коефіцієнт та північну надбавку тільки до липня 2000 року.

Трудовим договором від 14.08.2014 року та додатковими угодами до нього від 06.07.2015 року, 20.06.2016 року, довідками ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» про заробітну плату підтверджується, що ОСОБА_1 з квітня 2012 року до квітня 2016 року працював в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» (Росія, ХМАО, Тюменська обл., м. Радужний, вул. Губкина, 5) та йому виплачувалась заробітна плата з врахуванням районного коефіцієнту і північної надбавки.

Згідно з розпорядженням Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області 139740 від 30.08.2016 року ОСОБА_1 пропрацював в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі 13 років 3 місяці 27 днів.

Вирішуючи питання щодо правових норм, яку необхідно застосувати до спірних правовідносин, суд враховує Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 згідно з яким дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з ч. ч. 1, 2 1. ст. 4 Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Угода між урядами України і Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 року та Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, положеннями яких позивач обґрунтовує свої вимоги, є міжнародними договорами, однак вони не ратифіковані Верховною Радою України.

Ненадання Верховною Радою України згоди на обовязковість цих міжнародних договорів означає, що незважаючи на те, що вони є чинними, вони не підлягають застосуванню у випадку, якщо суперечать законодавству України про пенсійне забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Отже, у випадку не сплати особою страхових внесків, до страхового стажу може бути зараховано її період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген тільки до 1 січня 1991 року.

Якщо ж вважати, що Угода між урядами України і Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 року та Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року є міжнародними договорами, згоду на обовязковість яких надала Верховна Рада України, то згідно з висновком Верховного Суду України щодо застосування ч. 3 ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року (далі Тимчасова угода), ст. ст. 3, 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1993 року (далі - Угода), ч. ч. 1, 2 ст. 4 та п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», викладеним у постанові від 01.12.2015 року у справі № 524/11590/14-а, нормативний підхід до розуміння норм права, що регулюють відносини призначення, перерахунку і виплати пенсій, в поєднанні з конституційними положеннями про пріоритет міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, які встановлюють інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, дає можливість дійти висновку про те, що особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, мають право на призначення пенсії за віком у разі настання умов (досягнення віку, напрацювання стажу), за яких відповідно до положень частини першої статті 1 Тимчасової угоди виникає право на призначення такої пенсії на пільгових умовах.

Конституція України, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Угода, ч. ч. 1 і 3 ст. 1 Тимчасової угоди не містять положень, точний зміст яких або їх тлумачення припускали право на призначення пенсії за віком названій вище категорії осіб із застосуванням законодавства держави, що є Стороною Тимчасової угоди та/чи Угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

А згідно з висновком Верховного Суду України щодо застосування ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», викладеним у постанові від 25.11.2014 року в справі № 21-457а14, перерахунок пенсії громадянам України, які працюють за межами України можливий у разі їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає правомірними дії відповідача щодо неврахування районного коефіцієнта та північної надбавки при призначенні пенсії позивачу за його період роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з квітня 2012 року до березня 2014 року, щодо відмови у перерахунку пенсії відповідача із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в ТзОВ «РусІнтеграл» Західно-Сибірська нафтова бурова компанія «Піонер» з березня 2014 року до квітня 2016 року, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 161-163, 167, 254 КАС України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М. Г. Рибій