Справа № 751/301/17
Суддя: Філатова Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/301/17
Провадження №2-а/751/79/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Філатової Л.Б.,

при секретарі Палуб М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Чернігова адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови в перархунку пенсії, зобов'язаненя здійснити перерахунок і виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплати пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям (Постанова КМУ від 09.12.2015 року №1013) відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції на дату призначення пенсії у розмірі 90% від місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.12.2015 року на підставі довідки Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здісненню соціальних виплат та виплатити заборгованість, що виникне на день перерахунку, з урахуванням раніше роведених виплат. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що з 09.10.2002 року перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Посилаючись на ст.37-1 Закону Українхи «Про державну службу», в редакції чинній на день призначення пенсії, позивач 13.12.2016 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Однак, 29.12.2016 року відповідач виніс рішення, яким відмовив у перерахунку пенсії. Вважає, що посилання у відмові на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року є неправомірним, оскільки право на пенсію набула і реалізувала до 01.01.2015 року, внесені до законодавства зміни стосується призначення, а не перерахунку пенсії, станом на час призначення пенсії - 09.10.2002 року мала право на перерахунок згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Ухвалою суду від 13.01.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови в перархунку пенсії, зобов'язаненя здійснити перерахунок і виплату пенсії в частині вимог за період з 01.12.2015 року по 12.07.23016 року - залишено без розгляду. (а.с.13-14).

В судове засідання учасники не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались, позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності і підтримання вимог адміністративного позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

ОСОБА_1 з 09.10.2002 року перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % суми заробітної плати (а.с.6-7).

13.12.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в зв`язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, надавши довідку Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здісненню соціальних виплат №03-29/1949 від 12.12.2016 року.

Листом від 29.12.2016 № 25910/05 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі по тексту Закон № 213- VIII), з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.6-7).

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, на час звернення позивачки до відповідача із заявою про перерахунок внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України «Про державну службу», що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Крім того постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час звернення позивачки до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 , а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Проаналізувавши і дослідивши всі надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у відповідача на момент звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії після 01.05.2016 року, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачці на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» і Постанови КМУ від 09.12.2015 р. №1013 (у редакції, чинних на момент призначення), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.69-72, 158-163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови в перархунку пенсії, зобов'язаненя здійснити перерахунок і виплату пенсії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.Б. Філатова