Справа № 2а-475/09/1370
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 р. Справа № 876/9860/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Матковської З.М.

судді Запотічного І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. про передачу справи за підсудністю у справі № 2а-475/09/1370 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада юстиції, про визнання незаконною (недійсною) та скасування постанови, поновлення на посаді судді та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Верховної ради України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада юстиції, в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову Верховної Ради України від 18.12.2008р. №698-VI про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Львівського апеляційного адміністративного суду; поновити на посаді судді та відшкодувати моральну шкоду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. розгляд адміністративної справи №2а-475/09/1370 передано за предметною підсудністю до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Не погодившись з даною ухвалою, вважаючи її неправомірною та постановленою із порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач покликається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 13.05.2010 р. № 2181-VI, який набрав чинності 15.05.2010р., було внесено зміни у Кодекс адміністративного судочинства України, зокрема, ч. 4 ст. 18 вказаного Кодексу викладено в такій редакції: «Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо становлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції». Позивач зазначає, що вказаний Закон доповнив Кодекс адміністративного судочинства України ст. 171-1, якою на даний час визначено особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. Разом з тим, позивач зазначає, що п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 13.05.2010 р. №2181-VІ передбачив, що після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ щодо оскарження актів, дій і бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, провадження в яких відкрито на день набрання чинності цим Законом, в порядку, який діяв до набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 13.05.2010 р. №2181-VI, який встановив підсудність справ про оскарження, зокрема, актів Верховної Ради України, Вищому адміністративному суду України набрав чинності 15.05.2010 р. - з дня офіційного опублікування у газеті «Голос України» № 88.

Позивач стверджує, що постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції не врахував ту обставину, що адміністративне провадження у даній справі відкрито 16.01.2009р, до вступу згаданого вище Закону в законну силу, відтак підстави для передачі даної адміністративної справи до Вищого адміністративного суду України на переконання позивача відсутні.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримує, просить її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, поштовим зв'язком направили до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційна скаргу слід задовольнити, а оскаржену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Як встановлено судом у січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада юстиції, в якому просить: визнати незаконною та скасувати постанову Верховної Ради України від 18.12.2008р. №698-VI про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Львівського апеляційного адміністративного суду; поновити на посаді судді та відшкодувати моральну шкоду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. розгляд адміністративної справи №2а-475/09/1370 передано за предметною підсудністю до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржену ухвалу Львівський окружний адміністративний суд виходив з того, що відповідно до ч.4 ст.18 КАС України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Крім того, Львівський окружний адміністративний суд зазначив, що особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів визначені статтею 171-1 КАС України. Так, згідно частини 2 статті 171-1 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: Акти, дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, а також рішення, дії чи бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів оскаржуються до Вищого адміністративного суду України. Розподіл таких справ між суддями Вищого адміністративного суду України здійснюється без урахування спеціалізації суддів.

Враховуючи викладені вище норми, та те, що позивачем оскаржується акт Верховної Ради України, Львівський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, що предметно ця адміністративна справа підсудня Вищому адміністративному суду України.

Колегія судді апеляційного адміністративного суду України не погоджується з таким висновком Львівського окружного адміністративного суду, враховуючи наведені нижче мотиви.

Відповідно до ч.4 ст.18 КАС України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Разом з тим, сучасна редакція даної правової норми є наслідком прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» № 2181-VI від 13.05.2010 р. Даним Законом було внесено зміни у Кодекс адміністративного судочинства України, зокрема, ч. 4 ст. 18 вказаного Кодексу викладено в такій редакції: «Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо становлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради країни, Президента України, Вищої ради юстиції». Крім того, вказаний Закон доповнив Кодекс адміністративного судочинства України ст. 171-1, якою на даний час визначено особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Разом з тим, п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 13.05.2010р. №2181-VІ передбачив, що після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ щодо оскарження актів, дій і бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, провадження в яких відкрито на день набрання чинності цим Законом, в порядку, який діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 13.05.2010р. №2181-VI, який встановив підсудність справ про оскарження, зокрема, актів Верховної Ради України Вищому адміністративному суду України набрав чинності 15.05.2010 р. - з дня офіційного опублікування у газеті «Голос України» № 88.

Як встановлено апеляційним адміністративним судом з матеріалів справи адміністративне провадження у даній справі відкрито 16.01.2009 року. Станом на момент відкриття адміністративного провадження ч.4 ст.18 КАС України діяла у редакції, відповідно до якої Вищому адміністративному суду України як суду першої і останньої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму та щодо скасування реєстрації кандидата на пост Президента України.

Відтак, беручи до уваги дату відкриття адміністративного провадження у цій адміністративній справі та норму п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 13.05.2010 р. №2181-VІ апеляційний суд приходить до висновку про помилковість висновків Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст 199. КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2016р. про передачу справи за підсудністю у справі № 2а-475/09/1370 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.І. Довга

Судді І.І.Запотічний

З.М. Матковська

Повний текст ухвали складено та підписано 31.01.2017р.