Справа № 309/3971/16-а
Суддя: Волощук О. Я.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/3971/16-а
Провадження № 2-а/309/29/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2017 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого-судді Волощук О. Я.

при секретарі Галай В. В.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними, зобовязання виплатити грошову допомогу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними, зобовязання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, стягнення моральної шкоди. Посилається на те, що вона розпочала свою професійну діяльність лікарем з 21.10.1981 року у Хустській центральній районній лікарні. З 03 серпня 1982р. по 18 грудня 1984р. її було зараховано на посаду лікаря-терапевта Косарської дільничної лікарні. В період з 02 січня 1985р. по 06 квітня 1987р. вона працювала на посаді головного лікаря Приборжавської лікарської амбулаторії. Наказом по ХЦРЛ № 41 від 20.04.1987р. її було переведено на посаду лікаря-терапевта приймального відділення. Таким чином, її безперервний стаж на посаді лікаря становить 8 років.

Наказом по ХЦРЛ № 61 від 26.08.1989р. позивачку було переведено до Хустського медичного училища, а Наказом директора Хустського медичного училища №134 від 29.08.1989р. вона була зарахована до штату викладача фізіотерапії. З цього моменту протягом 27 років вона безперервно працює викладачем у Закарпатському базовому державному медичному коледжі, який є правонаступником Хустського медичного училища.

Загальний безперервний лікарсько-викладацький стаж позивачки складає більше 35 років, що підтверджується записами в трудовій книжці, а також довідками ЗБДМК № 306, № 307, № 308 від 03.11.2016 року щодо встановленого педагогічного навантаження, згідно до яких заробітна плата їй нараховувалася та виплачувалася саме як лікарю та викладачу ЗБДМК.

Протягом 27 років безперервної праці викладачем у ЗБДМК позивачкою неодноразово та систематично підвищувалася кваліфікація викладача медичних дисциплін, що підтверджується відповідними посвідченнями, а саме: посвідчення № 6811 від 06.06.1992р., видане факультетом підвищення кваліфікації викладачів Київського ордену трудового червоного прапору медичного інституту ім. академіка ОСОБА_4, посвідчення № 195 від 30.05.1997р., видане Українським державним медичним університетом ім. академіка ОСОБА_4, посвідчення № 313 від 07.06.2002р., видане Національним медичним університетом ім. О.О. Богомольця, посвідчення № 127 від 29.12.2006р., видане факультетом підвищення кваліфікації викладачів Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, посвідчення № 182 від 31.12.2010р., видане факультетом підвищення кваліфікації викладачів Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, посвідчення АР № 002760 від 2015р. видане УжНУ, факультетом післядипломної освіти та доуніверситетської підготовки.

Витягом з Наказу Хустського медичного училища № 90 від 19.06.1996 р. «Про становлення та підтвердження кваліфікаційних категорій» та витягом з Наказу Хустського медичного училища № 92 від 12.07.2001р. підтверджується здобуту позивачкою кваліфікацію викладача сестринської справи та фізіотерапії першої категорії.

Згідно до Наказу Хустського медичного училища №126 від 26.09.2001р. «Про атестацію педагогічних працівників» позивачці присвоєно вищу кваліфікаційну категорію викладача, яку вона підтвердила у 2006р., 2011р. та у 2016 р.

Як висококваліфікованому спеціалісту-медику та викладачу вищої категорії, керівництвом ЗБДМК позивачці доручалося виконання відповідальних адміністративних функцій, а саме: у 1997р. її призначено завідуючою фельдшерським відділенням коледжу, а у 2006р. завідуючою відділенням післядипломної освіти.

При зверненні до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області для призначення пенсії за віком їй було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій особи на день її призначення, яка передбачена п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними Законом України від 08.07.2011 р. № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що набрали чинності з 01.10.2011р.), хоча вона наведеним умовам призначення такої допомоги відповідає, адже пенсія за віком відповідно до Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 названого Закону.

Позивачка вважає дії відповідача незаконними та протиправними з наступних підстав.

З 1981 року позивачка безперервно працювала спочатку лікарем у державних закладах, а тепер вона працює в закладі комунальної форми власності, тобто ЗБДМК, на посаді викладача, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону «Про пенсійне забезпечення». Крім того, до цього позивачка не одержувала будь-якої пенсії. Робота позивачки у якості викладача підтверджується довідками за період з 1996 по 2017 навчальні роки з чітко визначеним педагогічним навантаженням.

Крім того, трудова книжка позивачки з 1989 року по сьогоднішній день знаходиться у відділі кадрів ЗБДМК. Її лікарський та педагогічний стаж становить більше 35 років, і тому вона маю право на пенсію за вислугою років, а відповідно, і на одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області ОСОБА_3 в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини які зазначені у поданому запереченні. Вважає вимоги позивачки ОСОБА_1 безпідставним и та необгрунтованими.

Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що загальний безперервний лікарсько-викладацький стаж позивачки складає більше 35 років, що підтверджується записами в трудовій книжці, а також довідками ЗБДМК № 306, № 307, № 308 від 03.11.2016 року щодо встановленого педагогічного навантаження, згідно до яких заробітна плата їй нараховувалася та виплачувалася саме як лікарю та викладачу ЗБДМК (а.с. 10-24, 28-34)

Позивачка звернулася із заявою до Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду про призначення та виплату їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Згідно відповіді Хустського ОУ Пенсійного фонду від 03.10.2016 р. за № 6067/01.02 позивачці відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій з тих підстав, що на момент звернення за пенсією у неї відсутній 30-річний стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» та «ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що є підставою для призначення вказаної грошової допомоги.

Так, протягом 27 років безперервної праці викладачем у ЗБДМК позивачкою неодноразово та систематично підвищувалася кваліфікація викладача медичних дисциплін, що підтверджується відповідними посвідченнями, а саме: посвідчення № 6811 від 06.06.1992р., видане факультетом підвищення кваліфікації викладачів Київського ордену трудового червоного прапору медичного інституту ім. академіка ОСОБА_4, посвідчення № 195 від 30.05.1997р., видане Українським державним медичним університетом ім. академіка ОСОБА_4, посвідчення № 313 від 07.06.2002р., видане Національним медичним університетом ім. О.О. Богомольця, посвідчення № 127 від 29.12.2006р., видане факультетом підвищення кваліфікації викладачів Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, посвідчення № 182 від 31.12.2010р., видане факультетом підвищення кваліфікації викладачів Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, посвідчення АР № 002760 від 2015р. видане УжНУ, факультетом післядипломної освіти та доуніверситетської підготовки.

Витягом з Наказу Хустського медичного училища № 90 від 19.06.1996 р. «Про становлення та підтвердження кваліфікаційних категорій» та витягом з Наказу Хустського медичного училища № 92 від 12.07.2001р. підтверджується здобуту позивачкою кваліфікацію викладача сестринської справи та фізіотерапії першої категорії.

Згідно до Наказу Хустського медичного училища №126 від 26.09.2001р. «Про атестацію педагогічних працівників» позивачці присвоєно вищу кваліфікаційну категорію викладача, яку вона підтвердила у 2006р., 2011р. та у 2016 р.

Як висококваліфікованому спеціалісту-медику та викладачу вищої категорії, керівництвом ЗБДМК позивачці доручалося виконання відповідальних адміністративних функцій, а саме: у 1997р. її призначено завідуючою фельдшерським відділенням коледжу, а у 2006р. завідуючою відділенням післядипломної освіти.

Статтею 7-1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, до такого переліку віднесено роботу в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, викладачів.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 33118,00 грн.

Згідно пункту 6 Порядку числення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на її день призначення.

Згідно статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне рахування» розмір пенсії за віком ОСОБА_1 становить 2843,40 грн.

Згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне рахування» доплата за понаднормативний стаж становить 113,00 грн.

Згідно пункту 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 55 років ( 12,5% ) становить 355,43 грн. Дане підвищення в розрахунок одноразової грошової допомоги не входить.

Отже, розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 2843,40 + 113,00 = 2956,40 грн. Тобто одноразова грошова допомога не може бути більше 29564,00 грн. = 2956,40 х 10.

Позивачка також просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3311,18 грн.

У відповідності до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень управлінських функцій.

Питання щодо стягнення моральної шкоди слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 159-163 КАС України, ст.ст. 12, 13, 162 п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 27, 28 Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошові допомоги в розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 на день її призначення.

Визнати за ОСОБА_1 право на призначення одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 на день її призначення та зобовязати Хустське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області виплатити їй зазначену допомогу в розмірі 29 564 гривень.

В частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3311,18 грн. справу закрити провадженням, розяснивши позивачу право звернення в цій частині в порядку цивільного провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: : ОСОБА_6