Справа № 810/3356/16
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3356/16 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні до Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд», третя особа: будівельне управління № 8 публічне акціонерне товариство «Укргазбуд» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року, Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ПАТ «Укргазбуд», третя особа: БУ № 8 ПАТ «Укргазбуд» про стягнення боргу в сумі 3 077, 11 грн.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2016 року позовна заява залишена була без руху, позивачу надано строк до 21.11.2016 для усунення недоліків.

Крім того, ухвалою суду від 21.10.2016 позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

14.11.2016 року Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні подало заяву про усунення недоліків адміністративного позову та повторно просило звільнити від сплати судового збору.

Своє клопотання мотивувало тим, що Кабінетом Міністрів України державні органи не профінансовано для сплати судового збору в Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні.

На підставі зазначеного вище кошти у позивача відсутні.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року позовну заяву повернено позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу судді першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що в наданий строк останній недоліки не усунув.

З таким висновком судді суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 107 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленимстаттею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 106 КАСУ, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 ст. 87 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із поданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів позивачем не сплачено судовий збір, натомість було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2016 було відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» внесені відповідні зміни щодо ставок судового збору та порядку його сплати, які набрали чинності з 01.09.2015.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

В той же час, ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено мінімальну заробітну плата у місячному розмірі з 1 січня складає 1 378 гривень.

Позивач за подання адміністративного позову судовий збір не сплатив, посилаючись на ст.ст. 55, 129 Конституції України зазначив, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

В силу вимог ст. 2 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий розгляд його справи та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 129 Конституції України встановлює незалежність судді при здійсненні правосуддя.

Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», викладено у новій редакції ст. 5 Закону України «Про судовій збір», яка не передбачає пільг щодо сплати судового збору, зокрема, й органами ПФУ. Натомість процесуальним законом (КАСУ) передбачено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України (ч. 3 ст. 6 КАСУ).

У системі адміністративного судочинства діють відповідні принципи, покладені в основу процедури здійснення правосуддя щодо захисту порушених прав фізичних і юридичних осіб, закріплені, зокрема,Кодексом адміністративного судочинства України, відповідно до якого, при пред'явлені позову до суду обов'язком особи, яка має намір звернутися до відповідного суду є дотримання певної процедури, зокрема, й вимог щодо позовної заява, яка повинна відповідати ст. 106 КАСУ.

Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні, до повноважень якого належить прийняття законів, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього, контроль за виконанням Державного бюджету України.

Приймаючи Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», парламент висловив політичну волю щодо обов'язковості сплати усіма суб'єктами владних повноважень судового збору, не передбачивши для цієї мети жодних пільг, а також не винайшов потрібним внести зміни до Державного бюджету України щодо виділення асигнувань на сплату судового збору.

У той же час, Верховна Рада України зобов'язала Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Суд не наділений повноваженнями змінювати запроваджений Верховною Радою України правопорядок, діяти всупереч йому, доповнювати недоліки законодавчої процедури або перекривати своїми рішеннями бездіяльність Кабінету Міністрів України.

У зв'язку з зазначеним вище матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає Кодекс адміністративного судочинства України на підставі чого їх залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви та надання доказів сплати судового збору, що передбачено Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» та КАСУ, у позивача виникне право на судовий захист на підставі поданої ним позовної заяви, яка відповідатиме вимогам ст. 106 КАСУ.

14.11.2016 року, в порядку виконання ухвали про усунення недоліків позовної заяви від позивача надійшла повторна заява про звільнення від сплати судового збору.

У зв'язку з чим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою від 21.10.2016, яка 09.11.2016 вступила в законну силу, позивачу вже було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання, про що останній поставлений до відома належним чином, що підтверджується письмовими доказами.

Надана позивачем 14.11.2016 заява не свідчить про виконання вимог ухвали судді від 21.10.2016 про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище наведеного суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач в установлений судом строк, а саме до 21.11.2016, не усунув недоліки позовної заяви, що є підставою для повернення поданого позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його зміни чи скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні - залишити без задоволення, а ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 26 січня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.