Справа № 813/3046/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року справа № 813/3046/16

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Зінкевич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Зінкевич Ірини Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30910954 від 12.08.2016 року.

Посилається на те, що 08.08.2016 року його представником подано до Центру надання адміністративних послуг Сколівської районної державної адміністрації заяву та документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності за позивачем на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1. Однак 12.08.2016 року відповідач прийняла рішення №30910954 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, на підставі невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». А саме, зазначила, що законодавством про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не передбачено реєстрацію права власності на підставі цивільно-правової угоди договору купівлі-продажу об'єкта завершеного будівництва. Позивач з таким рішенням не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на підстави, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях, просить позов задовольнити.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що заявником подано для державної реєстрації прав, зокрема рішення суду, згідно з яким за позивачем визнано право власності на об'єкт завершеного будівництва. Позаяк, нормами Цивільного кодексу України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення. А поняття об'єкта завершеного будівництва в цивільному законодавстві взагалі відсутнє, натомість чітко передбачено порядок та процедуру введення таких об'єктів в експлуатацію. Зокрема вказала, що всі цивільно-правові угоди стосовно об'єктів нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Проте в поданому пакеті документів був відсутній нотаріально-посвідчений договір, як і відсутні документи, які б підтверджували введення в експлуатацію об'єкта нерухомого майна. Окрім того, пояснила, що в процесі здійснення реєстраційних дій нею проведено перевірку наявності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень та з'ясовано, що відсутні відмітка про дату набрання чинності таким та його повний текст. Зазначене і стало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного у даній справі рішення, яке, на її думку, є законним, підставним та обґрунтованим.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні, посилається на підстави, викладені в письмових запереченнях на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Суд встановив, що 08.08.2016 року ОСОБА_1, як уповноважений представник позивача згідно довіреності №1469 від 03.06.2015 року, подав до Центру надання адміністративних послуг Сколівської районної державної адміністрації заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1. До заяви додав наступні документи:

- заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності, серія та номер: НОМЕР_5, видавник: ОСОБА_3;

- квитанцію про оплату за адмінзбір, серія та номер: 80, видавник: Філія ЛОУ 10013/183 АТ «Ощадбанк», м. Сколе;

- копію квитанції про оплату за надання інформації з ДРРП, серія та номер: 79, видавник: Філія ЛОУ 10013/183 АТ «Ощадбанк», м. Сколе;

- технічний паспорт, серія та номер: б/н, видавник: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»;

- рішення суду №466/4399/15-ц від 01.07.2016 року, видавник: Шевченківський районний суд міста Львова;

- копію картки платника податків фізичної особи-платника податків, серія та номер: 1328-14-01170, видавник: Стрийська ОДПІ (Сколівське відділення) ГУ Міндоходів у Львівській області;

- копію паспорта громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4, видавник: Стрийський МРВ УМВС України у Львівській області;

- копію картки платника податків фізичної особи-платника податків, серія та номер: НОМЕР_1 НОМЕР_2, видавник: Стрийська ОДПІ (Сколівське відділення) ГУ Міндоходів у Львівській області;

- довіреність, серія та номер: 1469, видавник: ОСОБА_4, приватний нотаріус Стрийського райнотокругу;

- копію паспорта уповноваженої особи, серія та номер: НОМЕР_3, видавник: Буський РВ УМВС України у Львівській області;

- договір купівлі-продажу об'єкта завершеного будівництва №49/6А, видавник: ТОВ «Галичбудмонтаж», ОСОБА_5;

- зміни до договору, серія та номер: б/н, видавник: ПрАТ «Ірокс», ОСОБА_5, ОСОБА_3.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, відповідач прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30910954 від 12.08.2016 року. Підстава: невідповідність поданих документів вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». А саме, законодавством про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не передбачено реєстрацію права власності на підставі цивільно-правової угоди договору купівлі-продажу об'єкта завершеного будівництва. Приймаючи таке рішення, державний реєстратор керувалась ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.п.18, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Як передбачено п.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації

- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За правилами ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

У п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, згідно з яким може бути відмовлено у державній реєстрації прав, а ч.5 ст.24 вищеназваного Закону передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Як вже зазначалось судом вище, для проведення державної реєстрації права власності позивач надав рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 01.07.2016 року у справі №466/4399/15-ц. Згідно з цим рішенням, за ОСОБА_3 визнано право власності на однокімнатну квартиру №221 «а» по вул. Шевченка, 418 у м. Львові, за договором №49/6А купівлі-продажу об'єкта завершеного будівництва, укладеного 30.04.2014 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Галичбудмонтаж». 12.07.2016 року згадане судове рішення набрало законної сили, про що на ньому міститься відповідна відмітка.

Суд у судовому засіданні встановив, що основним мотивом для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації права власності стало те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній запис про дату набрання судовим рішенням законної сили, як і відсутній повний текст такого рішення.

Однак суд критично оцінює зазначені доводи відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України (в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення) визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України, за правилами якого розглядалась справа №466/4399/15-ц про визнання права власності на квартиру, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Щодо дотримання порядку оформлення судового рішення, що набрало законної сили, то згідно з п.28 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року №173, копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання.

Оцінюючи подану державному реєстратору копію судового рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 01.07.2016 року у справі №466/4399/15-ц в частині, що стосується порядку її оформлення, суд враховує, що така відповідала вимогам вищезгаданої Інструкції, що й не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. А тому, відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», була підставою для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Посилання відповідача на те, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні повний текст цього судового рішення та запис про дату набрання ним законної сили, не є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій, відтак і не можуть бути взяті судом до уваги.

Щодо аргументів відповідача стосовно того, що законодавством про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не передбачено реєстрацію права власності на підставі цивільно-правової угоди договору купівлі-продажу об'єкта завершеного будівництва, то такі суд не враховує, оскільки підставою для проведення державної реєстрації слугувало рішення суду, що набрало законної сили, а не договір купівлі-продажу об'єкта завершеного будівництва, оцінка якому вже була надана Шевченківським районним судом міста Львова у поданому заявником судовому рішенні.

Таким чином, суд приходить висновку, що спірне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки державний реєстратор не має передбачених законодавством повноважень на трактування чи встановлення законності судового рішення, що набрало законної сили і є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до ст.86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, суд прийшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в існування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Враховуюче те, що обставини щодо відмови у державній реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 - не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а також зважаючи на те, що ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації речового права, суд вважає, що рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30910954 від 12.08.2016 року прийнято без дотримання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та таке не узгоджується з критеріями, перелік яких наведено у ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. А відтак, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Сколівської районної державної адміністрації Львівської області Зінкевич Ірини Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30910954 від 12.08.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сколівської районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_3 судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту постанови складено в одному примірнику 27.01.2017 року.