Справа № 2а-962/10
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-962/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління ДАІ при ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови по справі про адмінправопорушення від 23.05.2010 року, -

установив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову № ВС - 252710 від 23.05.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення та провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 23.05.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_3 була складена постанова про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І за порушення вимог дорожнього знаку «Рух заборонено» з табличкою 7.4.1. «Суботні, недільні та святкові дні». На його думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку, а саме працівник ДПС в порушення вимог Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС здійснив зупинку його транспортного засобу, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв, про що пояснив працівнику ДПС, однак він жодним чином не відреагував, при цьому склав протокол про адміністивне правопорушення, після чого виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Він в свою чергу пояснив працівнику ДПС про те, що він являється служителем церкви і везе апаратуру на богослужіння, яке відбудеться в центральній частині міста. На його думку працівник ДПС не зібрав доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення та ним не було враховано характеру вчиненого ним правопорушення. Таким чином стверджує, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ним правопорушень, передбачених ст. 122 ч.І КпАП України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що 23 травня 2010 року постановою № ВС 252710 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими

доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього р"х>. протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України

22.02.2001 р. № 185, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи вилучення, знищення тощо). Кожний документ має мати свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про проти - правність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок дока-зування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області не зявився крім того, не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження право¬мірності оскаржуваної постанови, на вимогу суду не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд і скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення

обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Маючи, перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопо-рушення, в якому позивач не визнавав себе винним у скоєнні адміністративного право -порушення, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення Правил дорожнього руху та спросто¬вували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол ні постанова не містить.

З наведених обставин суд вважає, що вчинене позивачем правопорушення не становило великої громадянської небезпеки, не заподіяло значної шкоди громадським чи державним інтересам, а тому у звязку з малозначністю вчиненого ОСОБА_2Г1. правопорушенням передбаченого ст. 122 ч,1 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щ) позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87,94, 99, 100, 159, 160-163, 167,171/2 Кодек.у адміністративного судочинства України, ст. ст.22, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВС № 252710 від 23.05. 2010 року інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідаль-ності за ст. 122 ч.І КУпАП у звязку з малозначністю та обмежитись усним зауваженням. Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4