Справа № 221/4498/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 р. Справа №221/4498/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15 година 15 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Проніна Д.С. та представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 15.08.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 15.08.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, податковий орган повинен був заздалегідь повідомити її про проведення планової перевірки.

Крім цього, посилається на мораторій на проведення перевірок для органів і посадових осіб, уповноважених законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, встановлений Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669).

Сторони у призначене на 10.01.17 р. судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без її участі.

Через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на позов, відповідно до яких відповідач зазначає про те, що дія мораторію, встановленого законом № 1669 не розповсюджується на органи Державної фіскальної служби України. Зазначає про те, що уповноваженими особами було проведено фактичну перевірку у повній відповідності до приписів Податкового кодексу України.

Суд визнав за можливе, відповідно до ст. 128 КАС України, розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані сторонами докази суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд застосовує норми права у редакції, що була чинною станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та включена до ЄДРПОУ за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 123 від 29.06.16 р. та направлень на перевірку № 110 та 11 від 29.06.16 р. уповноваженими особами відповідача було проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: м. Волноваха, Волноваського району Донецької області, вул. Червоногвардійська, 45, що належить позивачу з питань додержання позивачем вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами вказаної перевірки було складено відповідний акт № 071/05/33/40/НОМЕР_2 від 01.07.16 р.

Згідно з п. 80.4 ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідна контрольна розрахункова операція відображена в акті перевірки.

У вищевказаному акті зазначено про здійснення у вказаному магазині роздрібної торгівлі алкогольними напоями - пиво «Бочкове» 1 літр у кількості 1 шт. за ціною 23,00 грн., без наявності відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон № 481).

Також зазначено про реалізацію алкогольних напоїв (пак з горілкою «Пшенична» місткістю 10 літрів, вміст спирту 40%) без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням ст. 11 Закону № 481

Крім цього, зазначено про ненадання до перевірки ліцензії на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями, супровідних документів на товар, що реалізується, реєстраційного посвідчення на РРО, довідки на реєстрацію КУРО, розрахункові книжки, що є порушенням п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Посилання позивача на те, що позивач повинен був заздалегідь попередити її про проведення планової перевірки не приймається.

Суд звертає увагу позивача на те, що 30.06.16 р. відповідачем було проведено не планову а фактичну перевірку, яка відповідно до положень п. 80.1 ст. 80 ПК України здійснюється без попередження платника податків (особи).

Суд також не приймає посилання позивача на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо мораторію на перевірки у спірних правовідносинах з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877).

Згідно зі статтю 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 Закону № 877 дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів, зокрема, контролю органами державної фіскальної служби.

Крім цього, суд зазначає, що відповідач здійснює не державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності у розумінні Закону № 877, а здійснює функції податкового контролю відповідно до положень Податкового кодексу України (далі ПК України).

Таким чином, стаття 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо мораторію на проведення перевірок не розповсюджується на здійснення контролю органами державної фіскальної служби, в тому числі й шляхом проведення фактичних перевірок.

Безпідставним є і посилання позивача на протиправність проведення фактичної перевірки без присутності представника платника податків, оскільки зі змісту ст. 80 ПК України видно, що фактична перевірки може бути проведена і за відсутності платника податку та за присутності особи, що фактично здійснювала розрахункові операції.

Так, відповідно до п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

У наявних у матеріалах справи актах зазначено про те, що перевірка проводилась у присутності ОСОБА_2

Відповідно до ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Суд зазначає, що уповноважені особи відповідача були допущені до проведення перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 82 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Відповідно до абз.4 п. 86.5 ст. 85 ПК України у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Судом встановлено, що уповноваженими особами відповідача було складено акти № 923/05/33/40/НОМЕР_2 від 30.06.16 р. та № 923/05/33/40/НОМЕР_2 про відмову ОСОБА_2 від підпису у направленні на перевірку та від підписання та отримання акта перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону № 481 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

Таким чином, приймаючи до уваги факт здійснення торгівлі алкогольними напоями без ліцензії, про що вказано у акті перевірки та додаток № 1 до акту перевірки, у якому відображено алкогольні напої, що знаходились в реалізації в магазині позивача без відповідної ліцензії, відповідачем правомірно прийнято рішення про застосування до позивача штрафу в розмірі 17 000 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законами України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 15.08.2016 року - відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 10 січня 2017 року.

Постанову складено у повному обсязі 16 січня 2017 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.