Справа № 813/4215/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року № 876/6586/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Агролеон-Захід» до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У серпні 2015 року позивач ПП «Агролеон-Захід» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області від 05.08.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання ПП «Агролеон-Захід» за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 1949907 грн., в тому числі 1299938 грн. за основним платежем та 649969 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області № від 05 серпня 2015 року.

З цією постановою суду першої інстанції від 16.11.2015 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є неправомірною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку позивача ПП «Агролеон-Захід» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014 р.. Перевіркою встановлено, що дані первинних документів на реалізацію товарів мінеральні добрива, а також банківські виписки, які підтверджують надходження коштів на розрахункові рахунки ПП «Агролеон-Захід» не ідентифікують осіб, що брали участь у здійсненні фінансово-господарських операцій. Оскільки позивач здійснював поставку товарів в значних обсягах, тобто оптовими партіями, тому ідентифікація покупців була обов'язковою. Також, у розділі «призначення платежу» документів, що підтверджують зарахування коштів, не відображено реквізитів видаткових накладних, а також номенклатури товару, яка б відповідала даним аналітичного обліку по бухгалтерському рахунку «Товари», відповідно неможливо ідентифікувати реалізований згідно накладних товар з фактом його оплати. Крім того, в платіжному документі оплата зазначена загально сумою без виділення в ній податку на додану вартість - це ще один фактор, який підтверджує, що суми поступили не за товар. Таким чином, отримані кошти на розрахунковий рахунок в розмірі 6944079,58 грн. від не ідентифікованих фізичних осіб є безповоротною фінансовою допомогою, яка підлягає оподаткуванню податком на прибуток.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 16.11.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав заперечення, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що службовими особами ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області було проведено планову виїзну перевірку позивача ПП «Агролеон-Захід» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки складено Акт № 269/13-23-2201/35988525 від 20.07.2015 року, в якому зроблено висновки про порушення позивачем вимог п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2, п.135.4, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України (а.с. 24-76 Т.1).

На підставі вказаного Акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2015 року, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1949907 грн. (в тому числі за основним платежем 1299938 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 649969 грн.) (а.с. 9 Т.1).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (п.135.1 ст.135 ПК України).

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. (п.135.2 ст.135 ПК України).

Дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу; дохід банківських установ (п.135.4 ст.135 ПК України).

Інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України).

Судом першої інстанції також вірно враховано, що статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ст.699 ЦК України, пропозиція товару в рекламі, каталогах, а також інших описах товару, звернених до невизначеного кола осіб, є публічною пропозицією укласти договір, якщо вона містить усі істотні умови договору. Виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу, крім випадків, коли продавець явно визначив, що відповідний товар не призначений для продажу.

Відповідно до ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Частинами 1, 2 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання (ст.706 ЦК України).

Крім цього слід зазначити, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі (п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України).

Безповоротна фінансова допомога це - сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом (п.137.10 ст.137 ПК України).

Пунктом 70.12 ст.70 ПК України визначені підстави для обов'язкового використання юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм реєстраційних номерів облікової картки платників податків. Зазначений перелік не містить обов'язку ідентифікації фізичних осіб у випадку укладення договорів, предметом яких є об'єкти, щодо яких не виникає обов'язку сплати податків і зборів.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 2, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах статистичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам статистичного обліку на перше число кожного місяця.

Господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Матеріалами справи, в тому числі Актом перевірки від 20.07.2015 року підтверджується, що протягом розглядуваного періоду з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року позивач ПП «Агролеон-Захід» здійснював торгівлю мінеральними добривами.

Так, позивач здійснював продаж товарів фізичним особам на підставі договорів купівлі-продажу товарів, які укладалися усно. Згідно таких договорів Продавець передав у власність Покупцям товари відповідно до рахунків-фактур та видаткових накладних.

Виконання позивачем договірних зобов'язань підтверджують первинні документи (рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні) щодо фізичних осіб ОСОБА_147, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_1, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_148, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138,ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145. Наявні первинні документи містять номер та дату, прізвище, ім'я та по-батькові покупця, назву продукції, її кількість і ціну.

В матеріалах справи також наявний звіт виписаних рахунків-фактур та видаткових накладних за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року.

Оплата придбаних товарів підтверджується банківськими виписками про рух коштів по рахунку за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, з яких видно, що фізичними особами при оплаті придбаного товару сплачувався податок на додану вартість.

Суми податку на прибуток по взаємовідносинах з фізичними особами відображено у податковій звітності ПП «Агролеон-Захід», про що свідчать копії декларацій з податку на прибуток підприємства за 2012, 2013, 2014 роки та копії податкових декларацій з ПДВ за 2012, 2013, 2014 роки.

Також позивачем в суді першої інстанції долучено до матеріалів справи прас-лист на товар, наявність якого свідчить, що кожен покупець може ознайомитись із продукцією та цінами на неї.

Як зазначалось вище, позивач здійснював продаж товару на підставі публічного договору, оплата за проданий товар здійснювалася в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками, долученими до матеріалів справи.

Відпуск товару здійснювався зі складського приміщення по вул. Стоянівській, 33 в м. Радехів Львівської області.

Крім того, позивачем ПП «Агролеон-Захід» подано до суду апеляційної інстанції копії договорів поставки та купівлі-продажу товару мінеральні добрива, із додатками, на підтвердження придбання (закупівлі) ним товару, який в подальшому був реалізований фізичним особам за усними договорами. Також позивачем надано митні декларації, залізнодорожні накладні, видаткові накладні, оборотно-сальдові відомості, товарні звіти, санітарні паспорти відносно придбаного товару мінеральні добрива. Також надано складські документи на товар, кадрові документи щодо працівників, які працювали на складі.

Щодо твердження апелянта про продаж товару без складання договорів купівлі-продажу, то таке не береться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки долученими до матеріалів справи документами (рахунками про оплату, видатковими та податковими накладними, реєстрами отриманих та виданих податкових накладних, банківськими виписками, деклараціями з податку на прибуток та деклараціями з податку на додану вартість) підтверджується вчинення господарських операцій ПП «Агролеон-Захід» з реалізації товарів та продукції фізичним особам.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в даному випадку законодавством не передбачено обов'язкової письмової форми договорів купівлі-продажу.

Відповідно до розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. №174, касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача, найменування і код банку отримувача.

Таким чином, вказаною Інструкцією не передбачено права та обов'язку банківських установ вимагати від платника (в даному випадку покупця) продукції будь-яких інших відомостей, що ідентифікують платника, крім його імені (найменування).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт реального придбання товарів фізичними особами підтверджується первинними документами встановленої форми. Наявні в матеріалах справи документи мають усі необхідні реквізити та відомості і у повній мірі відображають зміст господарських операцій.

Щодо твердження апелянта про те, що отримані позивачем кошти є безповоротною фінансовою допомогою, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до рахунків на оплату, видаткових накладних та інших платіжних документів, рух коштів відображено як оплата за реалізовані товари покупцями - фізичними особами, внаслідок чого, розрахунок за отриманий товар не може розглядатися як безповоротне надання коштів.

Таким чином, є безпідставним твердження апелянта про те, що отримані позивачем грошові кошти від фізичних осіб покупців товару (мінеральні добрива) являються безповоротною фінансовою допомогою і тому підлягають оподаткуванню податком на прибуток.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Агролеон-Захід» до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлено 30.01.2017 року.