Справа № 540/1625/16-а
Суддя: Хомінець І. В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1625/16-а
Провадження № 2-а/540/1/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2017 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Хомінець І.В.

за участю секретаря Мотріченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії, і з 14 травня 2003 року УПФУ в Машівському районі йому була призначена пенсія за віком довічно. Натомість відповідач, з квітня 2015 року, припинив виплату вказаної пенсії, посилаючись на те, що він на даний час перебуває на державній службі, а тому, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 № 911- YІІІ. тимчасово, у період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 року у період роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії, зокрема, згідно Закону України «Про державну службу», пенсія призначена відповідно до цього Закону не виплачується. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують конституційні гарантії, право на належний рівень соціального забезпечення та суперечать конституційним нормам, зокрема ст.ст. 8,21,22 Конституції України. Позивач стверджує, що відповідач, припиняючи виплату пенсії, діяв не на підставах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, адже рішення територіального органу Пенсійного фонду або рішення суду про припинення виплати йому пенсії не приймалося, що суперечить ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваня». Крім того, вважає, що відмова у виплаті йому пенсії у звязку з перебуванням на даний час на державній службі є прямим порушенням норм Конституції України, оскільки пенсі йому була призначена відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не на підставі Закону України «Про державну службу». У зв'язку з наведеним позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому раніше призначеної пенсії за віком та зобов'язати відповідача негайно поновити виплату йому раніше призначеної пенсії за віком з 08 червня 2016 року та провести виплату виниклої заборгованості до моменту її виплати йому.

Відповідач направив заперечення, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивачу, з 12.04.2003 року, була призначена пенсія згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата якої здійснювалася до 31.03.2015 року включно. З 01 квітня 2015 року виплата пенсії була припинена у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до ч.1 ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: тимчасово, у період з 01 квітня 2015 по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, згідно Закону України «Про державну службу», пенсія призначена відповідно до цього Закону не виплачується. З 01.01.2016 набрав чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року, яким внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зокрема абзац 1 та 2 частини четвертої викладено в такій редакції: тимчасово, у період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 року (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соцального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується. У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774 -VІІ внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зокрема абзац 1 та 2 частини четвертої викладено в такій редакції: тимчасово, у період по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соцального захисту», та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»),які займають посади державної служби, визначені Законом України «Про державну службу»від 10 грудня 2015 року, а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.Аналогічні зміни внесені і до ст. 58 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки з 2000 року позивач перебуває на державній службі та станом на 01.04.2015 року і на даний час працює на посаді начальника управління агропромислового розвитку Машівської РДА, тобто працює на посаді та на умовах, предбачених Законом України «Про державну службу», а тому відсутні підстави для поновлення виплати йому пенсії з 08 червня 2016 року.

У судове засідання сторони не з'явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує на наполягає на їх задоволені.Відповідач проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року 2 категорії, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 1 квітня 1993 року (а.с.16).

Як убачається з посвідчення серії НОМЕР_2, виданого УПФ України в Машівському районі 11 серпня 2003 року, позивачу призначена пенсія за віком на термін з 14.05.2003 р. та довічно (а.с.15).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_4, заповненої 3 березня 1974 року колгоспом ім.. Шевченка Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області та вкладки в трудову книжку НОМЕР_3, ОСОБА_1 з 2000 року і по даний час перебуває на державній службі (а.с. 10-14).

Як убачається з листа УПФУ в Машівському районі Полтавської області від 17.11.2016 року, позивач звертався до відповідача з заявою про поновлення виплати призначеної йому пенсії, але відповідачем було відмовлено в задоволенні його заяви (а.с.8).При цьому з відповіді вбачається,що рішення ані щодо припинення виплати,ані щодо відмови про поновлення виполати пенсії не приймалося.

Із заперечення відповідача вбачається, що позивач до 31.03.2015р. отримував пенсію на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата якої, з 01 квітня 2015 року була припинена не за рішенням територіального органу Пенсійного фонду, а у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VІІІ), та в подальшому, у відповідності із Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774 -VІІ.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, підставою для припинення виплати пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання,яке надсилається заявнику та може бути ним оскаржено.Судом встановлено,що рішення про припинення виплати пенсії позивачу та про відмову у поновленні виплати пенсії відповідачем не приймалося .Відповідачем не надано доказів тому,що в разі прийняття відповідних Законів

Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року (справа № 21-484а13).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити дії - задоволити.

Визнати протиправними дії Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у виплаті раніше призначеної пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Карлівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком з 08 червня 2016 року та провести виплату виниклої заборгованості до моменту її виплати йому.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні в той же строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: