Справа № 265/79/17
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/79/17
Провадження №2-а/265/64/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарях - Яшкові М. М., Байрачній І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що він пенсіонер за віком, перебуваючи на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя. Так з 1999 року по 2016 рік він отримував пенсію на пільгових умовах за списком № 1 за ст. 13 п. «а» Закону «Про пенсійне забезпечення». Після досягнення ним 60 років звернувся до відповідача з заявою 2 вересня 2016 року про перехід на пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Проте згідно відповіді відповідача від 27 вересня 2016 року при призначенні пенсії позивачу було використано схему нарахування, за якою застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік (1197,91 грн.), що зменшило розмір пенсії та погіршило становище позивача. Вважав такі дії відповідача неправомірними, бо необхідно провести перерахунок пенсії за Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески за останні три календарні роки (2013-2015 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум. Зауважував, що питання виплати пенсії за списком № 1 не входять до регулювання Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», бо регулюються Законом «Про пенсійне забезпечення». Зазначав, що пенсія за списком № 1 є спеціальною пенсією для визначеного кола осіб на відміну від пенсії за віком, яка є загально визначеною для усіх категорій осіб, тому у даному випадку мова йде про переведення з одного виду пенсії позивача на інший вид пенсії, передбачений ст. 9 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Таким чином просив суд визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013-2015 роки), з дати його звернення за призначенням пенсії, тобто з 2 вересня 2016 року.

В судовому засідання позивач на задоволенні позову наполягав, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_2, підтримуючи заявлені ОСОБА_1 вимоги, зазначала, що призначена у 1999 році позивачу пенсія за Списком № 1 є спеціальною, яка була призначена за Законом України «Про пенсійне забезпечення». В той же час пенсія, на яку просить його перевести тепер ОСОБА_1, тобто на пенсію за віком, є загальною пенсією, яку він бажає отримувати за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просила задовольнити позов повністю.

Представник відповідача, який діє на підставі довіреності, ОСОБА_3, повністю заперечуючи проти задоволення заявлених вимог у судовому засіданні, посилався на письмові заперечення. Зауважував, що ОСОБА_1 з 1999 року отримує пенсію за віком. Лише тоді він її отримував за Законом «Про пенсійне забезпечення», а потім за Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказував, що позивач вже на підставі останнього Закону неодноразово проводив перерахунок своєї пенсії, як працюючий пенсіонер, через зміну заробітку та стажу. Так ОСОБА_1 ще при проведенні перерахунку його пенсії за віком в 2008 році було застосовано показник середньої заробітної плати по України за 2007 рік, який він не оспорював досі. Додавав, що ОСОБА_4 України «Про пенсійне забезпечення» визначає лише пільги при призначенні пенсії за віком за Списком № 1, а не є окремим видом пенсії. Просив відмовити у задоволені позову.

За письмовими запереченнями представника відповідача вбачається, що останній, не визнаючи позов ОСОБА_1, вказував, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 18 вересня 1999 року, як отримувач пенсії за віком за ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В результаті набуття з 1 січня 2004 року чинності Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач отримує пенсію за віком за вказаним Законом, відповідно до п. 16 Прикінцевих положень якого до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону; а положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Додавав, що позивач у 2008, 2010, 2012, 2014, 2016 роках проводив перерахунок пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, оскільки позивач вже отримує пенсію за віком за Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», то підстав для задоволення позову немає, бо жодного переведення позивача з одного виду пенсії на інший не відбувалось. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, отримуючи пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 1, починаючи з 18 вересня 1999 року, що підтверджується відомостями відповідача у відповіді від 27 вересня 2016 року та протоколом управління пенсійного фонду № 124 від 29 жовтня 1999 року, а також розпорядженнями відповідача за 2008 - 2016 роки (а. с. 7, 17, 18-28).

Також судом було встановлено, що позивач працює, що підтверджується його заявами про проведення йому перерахунку пенсії через кожні два роки через збільшення його страхового стажу і заробітної плати (в останнє 1 лютого 2016 року), а також розпорядженнями УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про такий перерахунок на підставі ч. 4 ст. 42 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які були долучені до справи представником відповідача (а. с. 18-28).

Суд зауважує при цьому, що 2 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії за списком № 1 на пенсію за віком, що підтверджується листом відповідача від 27 вересня 2016 року, а також відповідними заявами позивача з проханням перевести його з пенсії за вислугу років (за списком № 1) на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2013-15 роки (а. с. 6, 7).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом постанови ОСОБА_4) вказано, що цей ОСОБА_4 регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

На підставі ч. 4 ст. 42 ОСОБА_4 Закону (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) в разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно із ч. 1 ст. 40 ОСОБА_4 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ОСОБА_4 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики); Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином за вказаною нормою вбачається, що одним з показників, який враховується у формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Виходячи з наведеного, при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, та який відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Згідно змісту наведених норм ОСОБА_4 Закону правила ч. 1 ст. 40 такого Закону при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а ч. 2 ст. 40 цього Закону передбачає формулу для обчислення, а не для перерахунку пенсії, з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення саме за призначенням пенсії.

Таким чином середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 ОСОБА_4 Закону, тому є величиною постійною та незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати застрахованої особи для обчислення пенсії. Тому при перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Суд зауважує, що аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у його постановах від 5 березня 2013 року по справі № 21-22а13, від 12 березня 2013 року по справі № 21-50а13, від 19 березня 2013 року по справі № 21-67а13, від 26 березня 2013 року по справі № 21-57а13, від 28 травня 2013 року по справі № 21-143а13, за якою вбачається, що перерахунок пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, може здійснюватися на її вибір або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії. При цьому за змістом ч. 2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 ОСОБА_4 Закону у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) при здійсненні перерахунку пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К). Показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Також суд зазначає, що за ст. 9 ОСОБА_4 Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Натомість за п. «а» ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за таким Законом призначалися трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; а також за вислугу років.

Таким чином суд дійшов висновку, що пенсія за віком була передбачена як положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», так й зараз передбачена положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ОСОБА_4 Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

При цьому за п. 16 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вбачається, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Натомість положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Суд встановив з огляду на наведене, що у наявному спорі позивачу було призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», яку він продовжує отримувати зі зменшенням пенсійного віку за Списком № 1 вже на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що відповідає п. 16 «Прикінцевих положень» ОСОБА_4 Закону.

Таким чином в даному випадку призначення іншої пенсії ОСОБА_1 не має місце, бо зараз положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, яку ОСОБА_1 вже отримує з 1999 року, тобто на тих же правових підставах, на яких він отримує тепер пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Тому посилання позивача на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України від 9 червня 2015 року по справі № 21-550а15 та від 31 березня 2015 року № 21-612а14 суд не бере до уваги, бо в наявній справі за позовом ОСОБА_1 між сторонами виникли інші правовідносини, ніж ті, які були предметом розгляду Верховного Суду України.

Таким чином суд зауважує, що при звернені позивача до управління пенсійного фонду 2 вересня 2016 року із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший для задоволення представниками відповідача таких вимог ОСОБА_1 законних підстав не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2013-2015 роки відсутні.

Таким чином суд встановив, що представники відповідача діяли відповідно до чинного законодавства України, тому вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, починаючи з 2 вересня 2016 року, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя