Справа № 621/2224/16-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 р.Справа № 621/2224/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2016р. по справі № 621/2224/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Зміївського районного суду Харківської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області від 14.10.16р., щодо відмови у призначені позивачу пенсії відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05.10.16р., провести з вказаної дати відповідні виплати та зобов'язати пенсійний орган зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період з 11.10.00 року по 15.08.06р.

За наслідками розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.16р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 14.10.16р. щодо відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05.10.16р., провести з вказаної дати відповідні виплати та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період з 11.10.00р. по 15.08.06р.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, відповідно до трудової книжки наявної в матеріалах справи, має наступний стаж роботи: з 03.08.1981р. по 31.01.1993р. зарахована в дитячий садок вихователем; з 01.02.1993р. по 10.10.2000р. - вихователь д/закладу № 6 м. Змієва; з 11.10.2000р. - позивача переведено музичним керівником на 0,5 ставки інтернатної установи м. Змієва; 01.09.2004р. - позивач звільнена в зв'язку з реорганізацією закладу; з 01.09.2004р. по 15.08.2006р. - музичний керівник Зміївського дитячого будинку для дітей шкільного віку Зміївської районної ради; з 01.10.2008 року по 30.09.2010 року - керівник гуртків Зміївського ЦДЮТ (а.с. 17-18). Позивач має повну вищу освіту за спеціальністю "Дефектологія" та здобула кваліфікацію логопеда шкільних та дошкільних закладів. Крім того, позивач закінчила Харківське педагогічне училище по спеціальності "Дошкільне виховання", отримавши кваліфікацію вихователя дитячого садка (а.с. 19, 20).

05.10.2016р. позивач звернулася до УПФУ у Зміївському районі із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак, листом від 04.11.2016 року вих. № 8906-02/09 позивачу було повідомлено про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного стажу (а.с. 16).

Колегією суддів встановлено, що безспірним є питання про зарахування до спеціального стажу періоди роботи позивача, які дають право на призначення пенсії за вислугу років: з 03.08.1981р. по 31.01.1993р.; з 01.02.1993р. по 10.10.2000р.; з 01.10.2008р. по 30.09.2010р.

Разом з тим, пенсійним органом не зараховано до вказаного стажу періоди роботи позивача на посадах музичного керівника інтернатної установи м. Змієва та музичного керівника Зміївського дитячого будинку для дітей шкільного віку Зміївської районної ради, а саме з 11.10.2000р. по 15.08.2006р., оскільки вказані установи не відносяться до дошкільних навчальних закладів.

Відповідно до копії Наказу № 331-к від 31.10.2000р. позивача, вихователя дошкільного закладу № 6 м. Змієва - переведено за її згодою музичним керівником інтернатної установи з 11.10.2000р. (а.с. 21).

До того ж, відповідно до копії Наказу № 331-к Відділу освіти Зміївської райдержадміністрації від 11.10.2000р. позивача, вихователя дошкільного закладу № 6 м. Змієва - переведено педагогом-вихователем інтернатної установи на 0,5 ставки (а.с. 22).

На підтвердження того, що позивач займала посаду музичного керівника інтернатної установи позивачем долучено до матеріалів справи копії наказів Зміївського районного відділу освіти "Про навантаження" (а.с. 23, 24, 25, 26).

Наказом № 162-к Відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації від 23.09.2008р. позивача призначено на посаду керівника гуртків Зміївського ЦДЮТ з 01.10.2008р. (а.с. 27).

Як вбачається з інформації Відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 18.10.2006р. вих. № 01-13/876 колишня Зміївська школа-інтернат за період 2000-2004рр. дійсно належала до Міністерства освіти і науки. З 2004 року школа-інтернат перейменована в Зміївський дитячий будинок для дітей шкільного віку Зміївської районної ради, який теж належить до Міністерства освіти і науки (а.с. 28).

В матеріалах справи міститься копія Статуту Зміївського дитячого будинку Зміївської районної ради, затвердженого 27.08.2004р. № 446, з якого, зокрема, вбачається, що дитячий будинок є правонаступником всіх прав та обов'язків інтернатної установи м. Змієва (п. 1.3). Проаналізувавши положення даного Статуту можна зробити висновок про те, що до вказаного закладу приймалися діти не тільки шкільного, а і дошкільного віку (а.с. 30-49).

Відповідно до ст. ст. 8, 19 Конституції України в Україні діє принци верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до п. 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пп. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015р. по 31.03.2016р. - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016р. по 31.03.2017р. - не менше 26 років.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про дошкільну освіту" відповідно до потреб громадян України створюються такі дошкільні навчальні заклади, зокрема, будинок дитини - дошкільний навчальний заклад системи охорони здоров'я для медико-соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також для дітей з вадами фізичного та (або) розумового розвитку від народження до трьох (для здорових дітей) та до чотирьох (для хворих дітей) років; дошкільний навчальний заклад (дитячий будинок) інтернатного типу забезпечує розвиток, виховання, навчання та соціальну адаптацію дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дошкільного та шкільного віку, які перебувають у родинних стосунках та утримуються за рахунок держави.

Згідно з ст. 28 Закону України "Про освіту" система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Відповідно до ст. 29 цього ж Закону встановлено, що структура освіти включає поряд з іншими видами також дошкільну освіту.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909. Посада музичного керівника передбачена для дошкільних навчальних закладів всіх типів.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, пенсійним органом не надано доказів щодо спростування факту роботи позивача в установі для дітей дошкільного віку та взагалі не доведено правомірності відмови позивачу у призначенні пенсії.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має достатній спеціальний педагогічний стаж, її посада відноситься до посад педагогічних працівників, а тому вона має право на пенсію за вислугою років.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 05.12.2016р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2016р. по справі № 621/2224/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2017 р.