Справа № 303/7842/16-а
Суддя: Камінський С. Е.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/7842/16-а
№2-а/303/33/17
Номер рядка стат. звіту - 17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Чудіна В.М.

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира роти №6 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою до заступника командира роти №6 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії АР № 672284 від 21 грудня 2016 року про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 грудня 2016 р. близько 20 год. він з своєю сімєю повертався додому з кафе «Смачні обіди», що знаходиться по вул. Індустріальна в м.Мукачево. Так як вживав спиртні напої, за кермо автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. NIB 858, сіла його дружина ОСОБА_3. Він з дитиною розмістились на пасажирських сидіннях. Даний факт можуть підтвердити свідки, які бачили як вони з сімєю виїжджали з парковки кафе. Так як все відбулося в темну пору доби і дорога була слизькою від снігу та ожеледиці дружина під час руху транспортного засобу не справилася з керуванням і зїхала в кювет. Від даної події дитина дуже перелякалася та почала плакати, поруч не було нікого хто б міг допомогти повернути автомобіль на дорогу. Тому вони вирішили, щоб дружина відвела дитину додому оскільки вони проживають поруч з місцем події та покликала когось на допомогу. Він залишився біля автомобіля, щоб ніхто його не пошкодив. Згодом підїхав автомобіль патрульної поліції і працівники поліції побачили його біля автомобіля звинуватили його в тому, що він порушив правила дорожнього руху, вимагали предявити посвідчення водія та документи на автомобіль. Він пояснив, що не керував транспортним засобом, тому і не має з собою посвідчення водія та документів, а також пояснив, що керувала автівкою дружина в якої є всі необхідні документи і вона пішла кликати на допомогу, оскільки автомобіль у кюветі, що він тільки охороняє авто від зловмисників. Він попросив дочекатись повернення дружини, щоб вони переконались в наявності всіх необхідних документів, зателефонував дружині щоб вона повернулась до автомобіля. Через 5-7 хв. дружина з усіма необхідними документами повернулась до місця пригоди і предявила патрульним своє посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб. Однак працівники поліції не зважали на його пояснення та предявлені ОСОБА_3 документи, її пояснення, що саме вона керувала автомобілем, прохання опитати

Стр. 2 із 3

свідків, які бачили як вони відїжджали з парковки кафе, та безпідставно продовжували звинувачувати його в керуванні транспортним засобом без необхідних документів, порушенні правил дорожнього руху, сказали, що заберуть транспортний засіб на штрафмайданчик. Крім того, він просив ввімкнути патрульних свої нагрудні камери для того щоб зафіксувати факт того, що він не керував автомобілем, а просто оберігав його від сторонніх осіб поки дружина шукала допомоги, проте вони відмовились і сказали, що все одно складують постанову.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, оскільки відповідно до диспозиції ч.1 ст. 126 КУпАП обовязковою ознакою обєктивної сторони даного адміністративного правопорушення є діяння (дія чи бездіяльність) у вигляді саме керування транспортним засобом. Однак він не керував транспортним засобом, а просто був пасажиром. Працівником поліції ОСОБА_2 жодним чином не доведено, що він керував автомобілем, постанова складена на основі припущень ОСОБА_2 і не відповідає дійсності. Щодо накладення стягнення за ч.2 ст. 127 КУпАП, то диспозиція статті передбачає спеціальний субєкт адміністративного правопорушення, а саме: особа яка керує велосипедом, гужовим транспортом і погоничі тварин. На момент складання постанови він не керував зазначеними обєктами, а отже не може бути субєктом даного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з викладених у ній мотивів, просив їх задоволити, пояснив, що постанову складену відносно нього працівником поліції вважає незаконною.

Відповідач - заступник командира роти №6 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився повторно, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

21 грудня 2016 року заступником командира роти №6 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 було складено постанову серії АР № 672284 від про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 127 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Renault Kangoo», д.н.з. NIB 858, виїжджаючи з парковки кафе «Смачні обіди», не включив світловий показчик повороту та не мав при собі посвідчення водія.

З позовної заяви та пояснення позивача ОСОБА_1 вбачається, що 21 грудня 2016 року в 20 год. і після цього часу у той день автомобілем він не керував, а керувала його дружина ОСОБА_3, тому позивач і не повинен був мати при собі посвідчення водія.

Також ОСОБА_1 у той час не керував велосипедом, гужовим транспортом і не був погоничем тварин, тобто не був субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КУпАП.

Відповідно до положення, викладеного у частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач твердження, обґрунтування і доводи позивача жодними доказами не спростував.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП, суд при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і разі необхідності може прийняти рішення, яким скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 17, 69-71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

Стр. 3 із 3

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії АР № 672284 від 21 грудня 2016 року складену заступником командира роти №6 Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 127 КУпАП України, визнати протиправною і скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через цей суд в десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий С.Е. Камінський