Справа № 807/1855/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1855/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

при секретарі Цепфал Е.О.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача 1: Воловецьке відділення Мукачівської ОДПІ - представник в судове засідання не з'явився,

відповідача 2: Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецького відділення Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2016 року, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Воловецького відділення Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач 1), Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 06.07.2015 № 3769-07, відповідно до якого позивачеві нараховано транспортний податок в сумі 25000,00 грн., який ним було сплачено 22.09.2015, згідно квитанції № ПН915. З врахуванням Постанови Вищого адміністративного суду України від 30.08.2016 № К/800/8077/16, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення про сплату транспортного податку за 2015 рік, вважає податкове повідомлення-рішення Воловецького відділення Свалявської ОДПІ форми "Ф" від 06.07.2015 за № 3769-07 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги з мотивів, наведених у позовній заяві, та просили задовольнити їх у повному обсязі.

11 січня 2017 року судом залучено в якості відповідача 2 Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області

10 січня 2017 року, до суду від відповідача 2 - Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області надійшли письмові заперечення проти позову від 30.12.2016 № 69/09/07-09-10-00-10. Із вимогами позовної заяви не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що у зв'язку прийнятими змінами до Податкового кодексу України, які набрали чинності 01 січня 2015 року, власники транспортних засобів, що використовувалися до 5 років та об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. є платниками транспортного податку. Враховуючи, що належний позивачеві автомобіль 2012 року випуску, з об'єктом двигуна 3456 куб. см, який придбано позивачем та зареєстровано 13 лютого 2013 року, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років, з урахуванням того, що базовий податковий (звітній) період дорівнює календарному року, вважає, що автомобіль позивача є об'єктом оподаткування у 2015 році відповідно до приписів ст. 267 ПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

06 липня 2015 року, відповідачем 1 прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" за № 3769-07, відповідно до якого ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб (код платежу 18011000) в сумі 25000,00 грн., граничним строком для сплати якого зазначена 60 днів з дня вручення (а.с. 11). Вказаний транспортний податок позивачем сплачено, однак неправомірність винесеного податкового-повідомлення рішення змусила його звернутися до суду.

17 листопада 2016 року, позивач звернувся до Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області із запитом від 16.11.2016 про отримання інформації про те, чи виносилось у 2014-2015 роках на сесію ради питання встановлення розміру (ставки) транспортного податку, (а.с. 14).

18 листопада 2016 року, листом № 251/02-24 у відповідь на запит позивача Жденіївська селищна рада Воловецького району Закарпатської області повідомила, що ставку транспортного податку в 2014 році не встановлювали. До вказаного листа додано ксерокопію рішення Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області від 22 січня 2015 року № 503 "Про місцеві податки і збори", (а.с. 12-13).

При цьому, відповідач у запереченні вказує на обов'язок позивача сплачувати такий вид податку після набрання чинності Законом № 71-VIII від 28 грудня 2014 року, що не поширюється на період набрання ним чинності, тобто до 01 січня 2015 року.

Однак, з такими доводами відповідача, суд не погоджується виходячи із наступного.

Згідно з вимогами пп.267.6.2 п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи", з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України - "Транспортний податок".

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст. 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування (п.267.4 ст. 267 ПК України).

У відповідності до ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 см3.

Згідно з пп.267.6.1 п.267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Як встановлено судом, автомобіль марки Toyota Highlander; номерний знак транспортного засобу НОМЕР_3; рік випуску 2012; об'єм двигуна 3456; дата здіснення реєстрації 22.09.2012, отже такий автомобіль є об'єктом оподаткування, як легковий автомобіль, який використовувався до 5 років.

Згідно ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

У відповідності до пп.10.1.1 п.10.1 ст. 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків. Згідно ст.265 ПК України, однією із складових податку на майно є транспортний податок.

Особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не можуть бути встановлені безпосередньо рішенням Верховної Ради України. Верховна Рада України може встановлювати тільки перелік дозволених до встановлення місцевими радами місцевих податків і дозволених граничних параметрів таких податків, а власне, встановлення місцевих податків, із дотриманням встановлених Верховною Радою критеріїв - є компетенцією відповідних місцевих рад.

Згідно пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Одним із принципів податкового законодавства, згідно з положеннями пп.4.1.9 п.4.1 ст. 4 ПК України є стабільність, зміст якого полягає у тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Таким чином, 2015 рік - це плановий період, а 2016 рік - вже бюджетний період.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з позицією Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше, як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, практику Європейського суду з прав людини, та виходячи з того, що навіть якщо і було таке рішення Жденіївської селищної ради у 2015 році, за яким встановлено транспортний податок, то суд вважає, що обов'язок зі сплати цього податку до місцевого бюджету у фізичних осіб може виникнути тільки з 2016 року, тобто наступного бюджетного періоду.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач доводить правомірність нарахування транспортного податку у відповідності до ст. 267 ПК України, є безпідставними, а тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення - рішення від 06.07.2015 № 3769-07 не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Суд враховує, що згідно з п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Крім того, к відповідності до вимог підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Проте, як встановлено судом та підтверджується винесеним податковим повідомленням рішенням, таке винесено 06 липня 2015 року Отже, контролюючим органом порушено строк як винесення так і надіслання такого податкового повідомлення-рішення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Воловецького відділення Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області (Воловецьке відділення) № 3769-07 від 06 липня 2015 року.

3. Стягнути з Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 28 листопада 2005 року Воловецьким РВ УМВС в Закарпатській області, що зареєстрований в АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 551,21 (п'ятсот п'ятдесят одну гривню, 21 коп.) грн.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.В. Скраль