Справа № 139/1200/16-а
Суддя: Жикевич Т. Б.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/1200/16-а
Провадження №:2-а/138/13/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Жикевич Т.Б. розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з вказаним вище адміністративним позовом. Ухвалою судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинської Н.В. від 20 грудня 2016 року адміністративну справу передано на розгляд до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. Головуючим суддею згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями визначено суддю Жикевич Т.Б.

Позов мотивовано тим, зокрема, що з 29.03.1993 позивач працював на посаді судді, голови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. Наказом в.о. голови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 04.10.2016 № 36-к, на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016 № 1600-VІІІ «Про звільнення суддів», ОСОБА_1 було відраховано зі складу суддів Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з 10.10.2016, у звязку з поданням заяви про відставку. Відповідно до подання в.о. голови Мурованокуриловецького районного суду в Вінницької області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.10.2016 № 1/122/2016, розрахунку стажу судді, який дає право на відставку від 07.10.2016 № 1211 /вих-16 та довідки ТУ ДСА в Вінницькій області від 06.10.2016 № 4-35/1366 «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці», стаж роботи позивача посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання складає 25 років 8 місяців і 11 днів, з яких 2 роки 2 місяці проходження строкової військової служби.

11.10.2016 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області позивачем було подано всі документи щодо призначення довічного грошового утримання судді.

Протоколом № 513 від 13.10.2016 відповідачем призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді та 02.12.2016 відкрито особовий рахунок. З вказаного протоколу вбачається, що зараховано до стажу: судді - 23 роки 6 місяців 13 днів; військова служба - 2 роки 2 місяці. Разом з тим, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем визначено у розмірі 86% заробітної плати судді, що відповідає 23 рокам суддівського стажу.

Позивач вважає такі дії відповідача у незарахуванні до його стажу судді терміну строкової служби в Збройних Силах з 02.04.1978 по 31.05.1980 - 2 роки 2 місяці, неправомірними.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

03.10.2010 введено в дію Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ зі змінами, що є чинним в теперішній час, в тому числі й на час звільнення позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Тобто, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку завчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби.

З огляду на зазначене, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати календарний період проходження позивачем строкової військової служби з 02.04.1978 по 31.05.1980 - 2 роки 2 місяці, з урахуванням врахованого відповідачем суддівського стажу 23 роки 6 місяців та 13 днів, загальний стаж судді складає - 25 років 8 місяців та 13 днів, що перевищує 25 років, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання саме в розмірі 90%, а не 86% заробітної плати працюючого судді.

Зважаючи на викладені обставини, позивач просить: визнати дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області протиправними в частині встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в меншому розмірі, без урахування календарного періоду проходження строкової військової служби; зобовязати Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до стажу роботи позивачу на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби 2 роки 2 місяці; зобовязати Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити з 11.10.2016 перерахунок та виплачувати зщомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивачу у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Представником відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області були надані заперечення проти позову, де зазначено, зокрема, позивач 11.10.2016 звернувся до управління із заявою про призначення довічного грошового утримання судді та протоколом № 513 від 13.10.2016 йому було призначено довічне грошове утримання судді в розмірі 86% заробітної плати судді, при цьому до стажу роботи на посаді судді зараховано 23 роки 6 місяців 13 днів. Також, позивач зазначає, що період проходження строкової служби в збройних силах з 02.04.1978 по 31.05.1980 необхідно зарахувати до стажу судді, зокрема, посилаючи на постанову КМУ від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» та п. 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що вказані вище норми станом на момент звернення позивача із заявою про призначення грошового утримання, тобто 11.10.2016 втратили чинність. Зважаючи на викладене, представник відповідача вважає, що управління діяло при призначенні довічного грошового утримання судді Добровольського В.В. в межах визначених законом повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.03.1993 ОСОБА_1 було обрано суддею Мурованокуриловецького районного суду, що підтверджується записом в трудовій книжці серії БТ-І № 2207523 (а.с.16-18).

22 вересня 2016 Верховною Радою України було прийнято постанову від 22.09.2016 №1600-VIII «Про звільнення суддів», відповідно до якої позивача звільнено з посади судді Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с.8-14).

Наказом в.о. голови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 04.10.2016 №36-к позивача відраховано зі штату суду з 10.10.2016 у звязку з поданням заяви про відставку. Підстава: заява ОСОБА_1 від 04.10.2016 та постанова Верховної Ради України № 1600-VIII від 22.09.2016 «Про звільнення суддів» (а.с.19).

11.10.2016 позивач звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із документами, які підтверджують його стаж судді, зокрема, додав розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, згідно якого стаж роботи позивача станом на 10 жовтня 2016 року становить 25 років 08 місяців 11 днів; подання про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 1/122/2016 від 10.10.2016, а також довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.5,6,7).

Протоколом № 513 від 13.10.2016 відповідачем було призначено ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді та 02.12.2016 відкрито особовий рахунок, що підтверджується копією вказаного протоколу (а.с.4).

З вказаного вище протоколу, також, вбачається, що зараховано до стажу: судді 23 роки 6 місяців 13 днів; військова служба 2 роки 2 місяці. Разом з тим, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем визначено у розмірі 86 % заробітної плати судді, що відповідає 23 рокам суддівського стажу.

Тобто, стаж проходження позивачем військової служби, календарний строк якого складає 2 роки 2 місяці, що підтверджується військовим квитком серії ГЛ № 204288, відповідачем зараховано не було (а.с.15).

Із письмових заперечень, наданих представником відповідача, слідує, що вказаний вище стаж позивачу не було зараховано, оскільки постанова КМУ від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» та постанова п. 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI на день звернення позивача із заявою, а саме 11.10.2016, втратили чинність.

Стосовно такої позиції відповідача суд зазначає таке.

Як зазначено в позові, станом на 01.03.2009 стаж роботи судді, який давав право позивачу на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, становив 20 років, тобто до стажу судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання було зараховано календарний період проходження строкової військової служби.

Дану обставину позивач обґрунтовує наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області від 14.01.2009 № 001-к яким позивачу, як судді, що має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, було призначено щомісячне грошове утримання в розмірі 80 % заробітної плати, починаючи з 01.03.2009 (а.с.20).

Згідно з ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

03.10.2010 набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 зі змінами, що був чинним на час звільнення позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 47 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 07.07.2010 № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

Пунктом 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» було визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 1-8/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України, (є неконституційними) положення, в тому числі й частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ.

Також, згаданим Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. № 1-8/2016 вказано порядок виконання рішення в цій частині, зокрема: частина третя статті 141 «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 12.03.2015 № 213-VІІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що стаж проходження позивачем військової служби, календарний строк якого складає 2 роки 2 місяці слід зарахувати до стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України встановленою в ухвалах від 01.06.2016, 21.04.2015, 08.06.2016 (а.с.21-28).

Керуючись ст. 47 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 07.07.2010 № 2453-VІ, ст. 43 Закону України «Про статус суддів», постановою КМУ від 03.09.205 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді», ст. 69,71,86,159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в меншому розмірі, без урахування календарного періоду проходження строкової військової служби.

Зобовязати Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби 2 роки 2 місяці.

Зобовязати Могилів-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити з 11.10.2016 перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничним розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Недоплачений розмір судового збору в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького Апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: Т.Б.Жикевич