Справа № 2а-1153/10/2570
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1153/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

суддів Ткаченко О.Є., Дякова В.І.

за участю секретаря Галенка Р.В.,

прокурора Казакової І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника Ніжинської ОДПІ ОСОБА_2,

представника Головного управління

Державного казначейства України

в Чернігівській області ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області, Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області, Державної податкової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобовязання перерахувати суму бюджетного відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

10.03.2010 року позивач, Відкрите акціонерне товариство «Ніжинський жиркомбінат», звернувся до суду з позовом до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області, Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області, Державної податкової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобовязання перерахувати суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 15602,00 грн. на його поточний рахунок.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає наступне.

Відповідач - Ніжинська обєднана державна податкова інспекція Чернігівської області в порушення п.п. 7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість» несвоєчасно надав органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, що призвело до неперерахування суми бюджетного відшкодування. Відповідач-Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області в порушення п.п. 7.7.6 та п.п. 7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не перерахував зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування в розмірі 15602,00 грн. з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок протягом пяти операційних днів після отримання висновку податкового органу. Відповідач-Державна податкова адміністрація України в порушення Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігації внутрішньої державної позики, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерством фінансів України, Державного казначейства України від 03.08.2004 року за № 451/501/132, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.08.2004 року за № 971/9570 не надала Державному казначейству України реєстр субєктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість, що призвело до неперерахування суми бюджетного відшкодування.

Представник позивача в судове засідання прибув та підтримав позовні вимоги, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області, в судове засідання прибув та надав пояснення по справі. В наданих поясненнях зазначає, що податковим органом в межах, визначених законом повноважень, була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на банківський рахунок платника податку за травень 2009 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.04.2009 року по 30.04.2009 року. При проведені перевірки визначалась достовірність нарахування задекларованого бюджетного відшкодування у деклараціях за травень 2009 року, в загальній сумі 179839,00 грн. За результатами проведеної перевірки було складено довідку від 14 серпня 2009 р. №1042/23-00373942, якою підтверджується заявлена позивачем сума до бюджетного відшкодування та висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за травень 2009 р. Даний висновок передано до Головного управління Державного казначейства у Чернігівській області. Представник відповідача вважає, що здійснюючи владні повноваження діяв на підставі, в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача ГУДК у Чернігівській області, в судове засідання прибув, надав письмові пояснення, в яких зазначає, що Головне управління Державного казначейства в своїй діяльності керується Порядком відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державного казначейства України № 200/86 від 21.05.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2001 року за № 489/5680. Також зазначив, що відшкодування податку на додану вартість здійснюється за поданням Державною податковою адміністрацією України реєстру субєктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету, зокрема, відшкодування податку на додану вартість підприємствам здійснюється згідно з отриманим реєстром та висновками відповідно до Порядку взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігації внутрішньої державної позики, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерством фінансів України, Державного казначейства України від 03.08.2004 року за № 451/501/132, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.08.2004 року за № 971/9570. Але у звязку з тим, що термін для відшкодування податку на додану вартість, зазначений у висновках, закінчився, а реєстр із зазначенням розміру відшкодування податку на додану вартість від Державної податкової адміністрації України не надходив, вищезазначені висновки були повернуті податковій інспекції без виконання. Виходячи з викладеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо казначейства повністю.

Представник відповідача Державної податкової адміністрації України в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов не надав.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на заперечення відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників адміністративного процесу, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами фінансово-господарської діяльності у ВАТ «Ніжинський жиркомбінат» виникло право на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Згідно з п.п. 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.97р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На виконання п.п. 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивач подав до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області податкову декларацію за травень 2009 р. (вх. № 17060 від 22.06.2009 р.), відповідно до якої, з урахуванням розрахунку (вх. № 16964 від 22.06.2009 р.) сума бюджетного відшкодування з ПДВ складає 179839,00 грн.(а.с.11-13).

Крім того, позивачем було подано заяву (вх. № 16967 від 22.06.2009 р.) про повернення зазначених сум бюджетного відшкодування, які були відображені у податкових деклараціях(а.с.14).

Керуючись п.п. 7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», Ніжинською обєднаною державною податковою інспекцію Чернігівської області була проведена виїзна позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ за період з 01.04.2009 р. по 30.04.2009 р. За результатами проведених перевірок було складено довідку від 14 серпня 2009 р. №1042/23-00373942 (а.с. 7-10), яка підтверджує достовірність заявленої суми до відшкодування .

Зазначеною довідкою порушень законодавства при нарахуванні суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, не встановлено. Сума, що підлягає бюджетному відшкодування за травень 2009 року, з урахуванням відшкодованої суми заборгованості, становить 179839,00 грн. Однак, перерахована лише сума бюджетного відшкодування в розмірі 164237,00грн. Сума бюджетного відшкодування в розмірі 15602,00грн. не перерахована.

Підпунктом 7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Закон України «Про податок на додану вартість» не встановляє обовязку органу державної податкової служби надавати органу державного казначейства будь-які додаткові документи для отримання платником податку суми бюджетного відшкодування, зокрема реєстри на відшкодування.

Судом встановлено, що висновок на відшкодування ПДВ на користь позивача № 183 по деклараціям за травень 2009 року на суму 15602,00грн. надіслано Ніжинською обєднаною державною податковою інспекцією Чернігівської області до Головного управління Державного казначейства у Чернігівській області 14.10.2009 року та ним отримано, що не заперечується сторонами.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із аналізу ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ, п.п. 7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», органи державної податкової служби уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податку на додану вартість на надавати висновки про сими цього податку, які підлягають відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до вимог п. 1, п. 4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1232, Типового положення Про Головне управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.04.2006 р. № 332 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.04.2006 за № 454/12328, територіальні органи Державного казначейства України, яке є урядовим органом державного управління, повертають кошти, помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органів стягнення, яким відповідно до законодавства надано право стягнення до бюджетів податків, зборів (обовязкових платежів) та інших надходжень.

Таким поданням органу стягнення у розумінні абзацу 2 п.п. 7.7.5, п.п. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» є висновок податкового органу із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Щодо строків надання органу державного казначейства висновку, то відповідно до абз. 2 п.п.7.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Однак вказаний строк Ніжинською обєднаною державною податковою інспекцією Чернігівської області був порушений, оскільки перевірка закінчена 14.08.2009 року, що підтверджується довідкою про результати перевірки (а.с.7), а висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету направлений тільки 14.10.2009 року, що не заперечується податковим органом.

Оскільки субєкт владних повноважень при вчиненні наданих йому повноважень повинен враховувати ті обставини, на які вказує закон, а також враховувати ті обставини, що мають значення у конкретній ситуації, уникаючи вчинення невмотивованих дій, то суд вважає, що дії Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області щодо несвоєчасного надання органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, є протиправними.

Щодо строків перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку, то п.п. 7.7.6 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування протягом пяти операційних днів після отримання висновку податкового органу. При цьому, п.п. 7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Зважаючи на той факт, що сума в розмірі 15602,00 грн., яка підлягає відшкодування з бюджету, відповідачем з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок позивача в строки, передбачені п.п.7.7.6 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», перерахована не була, то суд вважає, що відповідачем - ГУДК у Чернігівській області порушено вимоги вищевказаного нормативно-правового акта.

Посилання ГУДК у Чернігівській області на те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, на увагу суду не заслуговують, оскільки п.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», який визначає дату виникнення прав платника податку на бюджетне відшкодування, не встановлює прямий взаємозвязок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку.

Таким чином можна зробити висновок, що дії ГУДК в Чернігівській області щодо ненадання позивачу, зазначену у висновку податкового органу № 183 від 14.10.2009 року, суми бюджетного відшкодування в розмірі 15602,00 грн. шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний рахунок в строки, встановлені п.п.7.7.6 п.7.7. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» є протиправними.

Що стосується надання Державною податковою адміністрацією України реєстру субєктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість, то суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» прийнятий Порядок про взаємодію між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігації внутрішньої державної позики, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерством фінансів України, Державного казначейства України від 03.08.2004 року за № 451/501/132, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.08.2004 року за № 971/9570( далі Порядок).

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із аналізу ст. 3 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що Державна податкова адміністрація України надає Державному казначейству України реєстр суб'єктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Але, як встановлено судом, Державна податкова адміністрація України не врахувала ті обставини, на які вказують вищезазначені нормативно-правові акти, та ті обставини, що мають значення у даній ситуації, чим порушила ст. 3 Закону України «Про Державну податкову службу в Україні» та пункт 5 Порядку, тобто діяла протиправно. Крім того, не надала суду доказів щодо подання Державному казначейству України про включення Відкритого акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» до реєстру субєктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету в сумі 15602,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на той факт, що достовірність заявленої суми бюджетного відшкодування в розмірі 15602,00 грн. підтверджена, а відповідачами не вчинено жодних дій щодо здійснення перерахування на рахунок позивача вищевказаної суми, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 7-14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області, Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області, Державної податкової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобовязання перерахувати суму бюджетного відшкодування, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Чернігівської області щодо несвоєчасного надання висновку про включення до реєстру відшкодування суми податку на додану вартість по декларації за травень 2009 року в сумі 15602,00 грн.

Визнати протиправними дії Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області щодо неперерахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 15602,00 грн.

Визнати протиправними дії Державної податкової адміністрації України щодо ненадання Державному казначейству України реєстру з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету в сумі 15602,00 грн.

Зобовязати Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області перерахувати суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок Відкритого акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» в розмірі 15602 (п'ятнадцять тисяч шістсот дві) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету на користь Відкритого акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат» судові витрати в сумі 159,42 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата складання та підписання повного тексту постанови 22 квітня 2010 р.

Суддя Соломко І.І.