Справа № 805/4445/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року справа №805/4445/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю представника позивача ОСОБА_2, директора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4445/16-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом Горлівського міського центру зайнятості до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, -

ВСТАНОВИВ:

Горлівський міський центр зайнятості (далі за текстом-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року адміністративний позов Горлівського міського центру зайнятості до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування рішення № від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - задоволено у повному обсязі,а смаме:

-скасовано рішення Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 05 серпня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальній сумі 49 251,70 грн., з яких: 33 811,96 грн. - штраф, 15 439,74 грн. - пеня.

-стягнуто з Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: 84506, Донецька область, м. Бахмут, вул. В.Першина, буд. 8) на користь Горлівського міського центру зайнятості(, юридична адреса: 84506, Донецька область, м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, буд. 13) судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669 відповідальність, штрафні та фінансові санкції, за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що згідно ч.12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за приписами якої єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. А в розумінні Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території, визначених переліком населених пунктів, де проводилась антитерористична операція або було оголошено військовий чи надзвичайний стан на період АТО звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, подання звітності, тощо. Статтею 10 Закону передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Апелянт також зазначив, що підставою для звільнення від сплати єдиного внеску є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Крім того, апелянт зазначив, що платники, які продовжують здійснювати господарську діяльність, нараховувати, обчислювати і сплачувати заробітну плату, зобов'язані виконувати всі встановлені Законом №2464 функції.

В судовому засіданні представник позивача та директор проти доводів апеляційної скарги заперечували та зазначили, що у відповідності до приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669 відповідальність, штрафні та фінансові санкції, за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Горлівський міський центр зайнятості зареєстрований у якості юридичної особи 22 квітня 1992 року за № 1 002573, включено до ЄДРПОУ за № 22032986, юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, буд. 13 та перебуває з листопада 2014 року перебуває на обліку в Артемівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області. (а.с. 12-18).

Рішенням Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі по тексту - Артемівська ОДПІ, відповідач) від 05 серпня 2016 року № , прийнятого на підставі ч.10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», до Горлівського міського центру зайнятості застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 49 251,70 грн., з яких: штраф, застосований за період з 18 жовтня 2014 року до 30 грудня 2014 року у розмірі 33 733,73 грн. (10%) та 78,23 грн. (20%) за період з 21 січня 2015 року до 28 січня 2015 року, а також нараховано пеню у розмірі 15 439,74 грн. (а.с. 21).

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач подав скаргу до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області та Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги позивача Головним управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення від 13 вересня 2016 року № 5123/10/05-99-10-01-12-1, відповідно до якого скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1, а.с. 24-27).

Також, Державною фіскальною службою України, за результатами розгляду скарги позивача, прийнято рішення від 21 жовтня 2016 року № 22765/6/99-99-11-02.02.25 відповідно до якого скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.1, а.с. 28-30).

Позивач не погодившись з оскаржуваним рішенням відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на загальну суму в розмірі 49251,70 грн., яка застосована у період після початку проведення антитерористичної операції та саме ця обставина стала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів вважає, що спірним питанням у справі, є правомірність винесення контролюючим органом рішення про нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску позивачем.

Колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464).

Згідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464) платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Судом встановлено, що згідно копій платіжних доручень від 12 грудня 2014 року № 1607, № 1608, № 1612, № 1613, № 1618, № 1619, № 1624, № 1625; від 15 грудня 2014 року № 1632, № 1633, № 1638, № 1639; від 19 грудня 2014 року № 1646, № 1647; від 22 грудня 14 року № 1660, № 1661, які містяться в матеріалах справи, позивачем здійснювалась сплата визначених грошових зобов'язань за період з вересня по грудень 2014 року 2014 року (а.с. 44-59).

До матеріалів справи долучений лист Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області від 11 травня 2016 року № 09.3-08/1400, в якому зазначено, що наказом Державної казначейської служби України від 30 липня 2014 року № 215 «Про встановлення простою у роботі територіальних органів Казначейства України» з 01 серпня 2014 року було встановлено простій в роботі управління, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоров'ю. На виконання наказу Державної казначейської служби України від 12 серпня 2014 року № 231 «Про організацію роботи органів Казначейства у Донецькій області» Головним управлінням з 21 серпня 2014 року на базі управління ДКСУ у м. Маріуполі поновлено казначейське обслуговування бюджетів, розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів та інших клієнтів. Крім того, відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 466 «Про зупинення здійснення фінансових операцій» органами казначейства було призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою (а.с. 19).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем-платником єдиного внеску, своєчасно не сплачені суми страхових внесків з вересня по грудень 2014 року.

Водночас, Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р. (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-4 такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

При цьому, єдиною умовою звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, - є перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053". Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м.Горлівка та Бахмут (Артемівськ) Донецької області.

Тобто, у період невиконання обов'язків платника єдиного внеску позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Також, слід зазначити, що позивачем до суду надано Донецької торгово-промислової палати № 6655 від 08 серпня 2016 року (вих. № 869/12.1-17-03) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий позивачу, та яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відносно виконання позивачем обов'язку, зокрема, зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень 2014 року у строк до 20 вересня 2014 року, за вересень 2014 року у строк до 20 жовтня 2014 року, за жовтень 2014 року у строк до 20 листопада 2014 року, за листопад 2014 року у строк до 20 грудня 2014 року (а.с. 23). Датою настання форс - мажорних обставин визначено 15 вересня 2014 року до 25 грудня 2014 року.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до висновку, що рішення № від 05 серпня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені в розмірі 49 251,70 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску винесене Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України та підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 31 січня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4445/16-а- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 р. у справі № 805/4445/16-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів після його складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов