Справа № 823/1387/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1387/16 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області № 78-0 від 26.08.2016 про її звільнення з посади головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Черкаської області; поновити її на цій посаді та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що наказом Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 22.02.2016 №22-О ОСОБА_3 переведено за її згодою з 23.02.2016 на посаду головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Черкаської області на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_5

12.08.2016 ОСОБА_5 було подано заяву про припинення її відпустки по догляду за дитиною з 29.08.2016.

У зв'язку з тим, що основний працівник ОСОБА_5 припинила відпустку по догляду за дитиною та приступила з 29.08.2016 до виконання своїх трудових обов'язків, наказом від 26.08.2016 №78-О ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади за п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи не є обґрунтованими, а оскаржуваний наказ відповідає вимогам законодавства і є правомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 Закону України «Про відпустки» передбачено, що право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про відпустки» установлено такі види соціальних відпусток як, зокрема, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами та відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При цьому, статтею 32 Кодексу законів про працю України встановлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Як зазначив Верховний Суд України в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. №9, при укладанні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, поверненням на роботу працівниці з відпустки по вагітності, пологах і догляду за дитиною).

Отже, на період перебування основного працівника у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку тощо за ним зберігається та посада, з якої він йшов у зазначену відпустку, однак на період відсутності цього працівника роботодавець може прийняти на роботу іншого працівника по строковому трудовому договору до виходу з відпустки основного працівника.

Як установлено судом, ОСОБА_3 з 23.02.2016 на підставі її особистої заяви була переведена на посаду головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Черкаської області на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника.

Тобто, як вірно зазначає суд першої інстанції, з позивачкою було укладено строковий трудовий договір, часом закінчення якого за погодженням сторін є вихід на роботу ОСОБА_5 з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В свою чергу, відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Аналогічні норми містить Закон України «Про державну службу», статтею 85 якого визначено, що у разі призначення на посаду державної служби на певний строк державний службовець звільняється з посади в останній день цього строку.

Державний службовець, призначений на посаду державної служби на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця, за яким зберігалася посада державної служби, звільняється з посади в останній робочий день перед днем виходу на службу тимчасово відсутнього державного службовця. У такому разі тимчасово відсутній державний службовець зобов'язаний письмово повідомити керівника державної служби не пізніш як за 14 календарних днів про свій вихід на службу.

Як наголошувалось вище, ОСОБА_5 повідомила про припинення відпустки 12.08.2016, і стала до роботи 29.08.2016.

Таким чином, позивачку правомірно звільнено у зв'язку із закінченням строку трудового договору, яке мало місце в момент виходу з відпустки основного працівника, на посаді якого працювала ОСОБА_3

Щодо доводів апелянта про обов»язок відповідача працевлаштувати її на іншу посаду колегія суддів не приймає їх з огляду на те, що обов'язок працевлаштування звільненого працівника покладається на роботодавця лише у випадку звільнення особи у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, що, в даному випадку, не відповідає спірним правовідносинам.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 30 січня 2017 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.