Справа № 2-а-3593/10/2270/17
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3593/10/2270/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про стягнення невиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про стягнення невиплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач при звільненні не виплатив, в порушення Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", вихідну допомогу при звільненні в сумі 8994,39 грн., що підлягає стягненню; компенсацію за понаднормову службу в сумі 2114,56 грн.; компенсацію за обмеження при роботі з таємними документами; компенсацію за невикористану щорічну відпустку. Вказав, що неправомірними діями відповідач завдав моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року в адміністративній справі № 2а-3593/10/2270/17, - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.10.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо недоплати йому вихідної допомоги, несплати грошової компенсації за понаднормову службу і стягнення з відповідача недоплаченої вихідної допомоги та компенсації за понаднормову службу, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року залишено без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 26.10.2016 року зазначила, що вирішуючи позовні вимоги щодо визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо недоплати ОСОБА_3 вихідної допомоги та стягнення недоплаченої суми вихідної допомоги суди не зясували чи на час першого звільнення з органів внутрішніх справ позивач взагалі набув права на отримання вказаної грошової допомоги, які на той час були визначені Кабінетом Міністрів України умови виплати такої допомоги.

Крім того, вирішуючи спір в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо несплати грошової компенсації за понаднормову службу та стягнення такої компенсації, суди попередніх інстанцій помилково застосовують положення наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про організацію діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань" від 28.04.2009 року №181, який на час проходження позивачем служби не діяв, набрав чинності вже після його звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо недоплати ОСОБА_3 вихідної допомоги та стягнення недоплаченої суми вихідної допомоги та щодо визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо несплати грошової компенсації за понаднормову службу та стягнення такої компенсації підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав до суду письмові заперечення в яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши наявні в матеріалах докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1992 року по 29.03.1996 року та з 10.06.1999 року був поновлений на службу, яку проходив в Старосинявському районному відділі управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області.

Згідно довідки управління кадрового забезпечення УМВС України в Хмельницькій області від 22.06.2010 року № 12/2201, ОСОБА_3 проходив службу на посаді помічника начальника відділу оперативного чергового чергової частини Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області з 19.08.2008 року по 30.04.2009 року.

Наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області від 30.04.2009 року № 106 о/с майора міліції ОСОБА_3, помічника начальника відділу оперативного чергового чергової частини Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, з 30.04.2009 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за підпунктом "в" пункту 64 (через обмежений стан здоровя) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, (далі Положення № 114).

Вислуга позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 15 років 4 місяці 2 дні, а з урахуванням пільгової служби 20 років 8 місяців 24 дні.

Грошова допомога при звільненні зі служби ОСОБА_3 виплачена відповідачем в розмірі 13 491,58 гривень. Вказана допомога нарахована позивачу за 9 календарних років служби згідно довідки відділу кадрового забезпечення про кінцевий розрахунок, а саме з моменту його поновлення на службу в органах внутрішніх справ.

Позивач не погоджуючись з рішеннями відповідача, звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року в адміністративній справі № 2а-3593/10/2270/17, - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.10.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо недоплати йому вихідної допомоги, несплати грошової компенсації за понаднормову службу і стягнення з відповідача недоплаченої вихідної допомоги та компенсації за понаднормову службу, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 року залишено без змін.

Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.92 № 2262-ХІІ, (в редакції чинній на момент звільнення позивача), (далі Закон № 2262-ХІІ), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Згідно ст.12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент звільнення позивача у 1996 році), право на пенсію за вислугу років: а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше; б) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Як встановлено судом, позивач при звільненні з органів МВС 29.03.1996 року за власним бажанням п.64 "ж" не набув права на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області надало суду лист, в якому вказало, що Державну автомобільну інспекції Міністерства внутрішніх справ створено згідно Постанови КМУ від 14.04.1997 року № 341, позивач не входив до складу УДАІ в Хмельницькій області, а являвся структурним підрозділом УМВС України в Хмельницькій області, в зв'язку з чим неможливо надати відомості щодо отримання ОСОБА_3 грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ в 1996 році.

Управління МВС України в Хмельницькій області надало довідку від 23.01.2017 року № 22н/т/121/19/03-2017, в якій зазначило, що відомості про грошове забезпечення за період з 09.10.1995 року по 29.03.1996 року та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_3 до архіву УМВС України в Хмельницькій області не надходили.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено того, що позивач набув право на отримання або отримав грошову допомогу при звільненні 29.03.1996 року.

Отже, відповідач мав би виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу при звільненні за весь період служби, тобто за 15 календарних років.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно визнати протиправними дії Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо невиплати ОСОБА_3 вихідної допомоги в сумі 8994,39 грн. за 6 календарних років служби та стягнути з Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі 8994,39 грн. за 6 календарних років служби.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо несплати грошової компенсації за понаднормову службу та стягнення такої компенсації, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що позивач з 19.08.2008 року по 30.04.2009 року відпрацював двадцять шість робочих тижнів, з яких фактично провів 56 чергувань.

В період проходження позивачем служби на посаді помічника начальника відділу-оперативного чергового чергової частини Старосинявсякого РВ УМВС з 19.08.2008 року по 30.04.2009 року діяв наказ МВС України від 18.08.1992 року № 485 "Про заходи подальшого удосконалення діяльності чергової служби органів внутрішніх справ України", яким зокрема затверджено Інструкцію по організації роботи чергової частини міського, районного відділу (управління) внутрішніх справ, лінійного відділу (відділення) внутрішніх справ на транспорті, міського, селищного відділу (відділення) міліції.

Згідно п.2.2 вказаної Інструкції служба добових нарядів чергової частини організовується в чотири зміни тривалістю 24 години кожна. Особам добового наряду під час чергування надаються почергово перерви для вживання їжі і короткострокового відпочинку загальною тривалістю 4 години кожному. Після зміни штатним працівникам чергової частини надається відпочинок тривалістю 72 години.

Суд зазначає, що підставою для залучення працівників ОВС до понаднормової служби є письмові накази або графіки нарядів чергувань, затверджені керівником органу. Позивачу, з урахуванням усіх умов нарахування компенсацій за роботу в надурочний час були нараховані та виплачені кошти в сумі 661,29 грн., що підтверджуються висновком службового розслідування за зверненням ОСОБА_3 № 4103 від 09.11.2009 року.

Таким чином, у задоволенні вимоги позивача про визнання незаконними дій Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо несплати грошової компенсації за понаднормову службу та стягнення такої компенсації необхідно відмовити.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо невиплати ОСОБА_3 вихідної допомоги в сумі 8994,39 грн. за 6 календарних років служби.

Стягнути з Старосинявського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі 8994,39 грн. за 6 календарних років служби.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 30 січня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1