Справа № 639/7983/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 р.Справа № 639/7983/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2016р. по справі № 639/7983/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в м.Харкові в особі інспектора УПП Колешиної Олени Анатоліївни

про скасування постанови та закриття провадження у адміністративній справі,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Управління патрульної поліції в м. Харкові в особі інспектора УПП Колешиної Олени Анатоліївни про скасування постанови та закриття провадження у адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 31.07.2016 року інспектором патрульної поліції роти батальйону 1 УПП м. Харкова Колешиною О.А. була винесена постанова серія ДР №124561 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 с. 122 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Інспектор в постанові зазначила, що 31.07.2016 року об 11.30 год. в м. Харкові Григорівське шосе, 49 водій здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 ПДР. Позивач вважає дану постанову не законною, та такою, що суперечить обставинам. Позивач зазначив, що дійсно 31.07.2016 року близько 11.30 год. по вул. Григорівське шосе біля буд.№49 проїжджої частини, при цьому автомобіль був припаркований в зв'язку з вимушеною зупинкою, що передбачає п.9.9 ПДР України, позивач і водій автомобіля знаходились біля нього та вирішували питання можливості його буксирування чи можливості відновлення його технічного стану. Працівники поліції на патрульному автомобілі зупинились на вул. Клапцова та підійшовши до позивача, не представившись та не запропонувавши допомогу, почали вимагати документи на автомобіль, на що він приніс документи, оскільки періодично користується ним, автомобіль належить ОСОБА_3 Після цього працівники поліції не з'ясувавши причини зупинки, не складаючи постанову про адміністративне правопорушення, склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, та стали вимагати поставити підпис на постанові не з'ясовуючи його ставлення до постанови. Чи є в нього докази на спростування вимог працівників поліції. Позивач відмовився ставити підпис, однак відповідач привів двох понятих, після цього йому віддали документи, при цьому копію постанови йому не надали. Позивач зазначає, що про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у виді штрафу у розмірі 255 грн. йому стало відомо лише після отримання повістки про виклик до ВДВС Богодухівського районного управління юстиції. Тому вважає, що нову Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано апеляційну скаргу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 25.01.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 31.07.2016 року о 11-30 год., керуючи автомобілем VOLSVAGEN PASSAТ, номерний знак НОМЕР_1 в м. Харкові, Григорівське шосе,49, здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 (г) ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі цього щодо позивача було складено постанову серія ДР №124561 від 31.07.2016 за правопорушення, передбачене ч.1 статті 122 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Позивач не погодився із даною постановою та оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною, прийнятою з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст.258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП та пунктом 2.16 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 N 77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390, встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову в справі про адміністративне правопорушення (додаток 2). Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, та транспортний засіб, його номерний знак; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно - правового акта, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте в справі рішення. Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також інформацію про порядок і строк її оскарження.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач у постанові про накладення адміністративного стягнення, що оскаржується, жодних зауважень чи заперечень щодо неї не зазначив та взагалі відмовився її підписати.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що факт зупинки ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу позивачем не заперечується. Доказів несправності транспортного засобу позивачем також не надано.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не надав доказів, що в його діях не було порушень ПДР України, а також доказів протиправності дій відповідача, а тому постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2016р. по справі № 639/7983/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2017 р.