Справа № 176/2748/14-а(2-а/176/15/16)
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 січня 2017 року м. Київ К/800/2367/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом, де просив зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради провести йому перерахунок і забезпечити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без урахування вимог ст. 152 Конституції України, ст. 22 Конституції України, ст. 19 КАС України. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити недонараховану суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік з розрахунку 4-х мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням різниці, яка виплачена у цей період.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла на час виплати позивачеві одноразової допомоги у 2014 році, щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідам ІІІ групи виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012, на яке посилається відповідач, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З 1 січня 2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

При цьому, починаючи з 01.01.2014 Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, п.9 ст.1 Закону України від 31.07.2014 № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03.08.2014, доповнено Прикінцеві положення Закону України № 719-VII «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, згідно якому норми і положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже в період з 1 січня 2014 року до набрання чинності Законом України № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» правове регулювання правовідносин щодо виплат особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, іншими законами, крім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не здійснювалося. І тільки з 03.08.2014 встановлені обмеження щодо виплат особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, розмір відповідних виплат визначається відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Приймаючи до уваги, що позивачу щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік нарахована та виплачена в липні 2014 року, тобто до набрання чинності вищевказаних змін, то у зазначений період відповідач був зобов'язаний нарахувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення в липні 2014 року є неправомірним з огляду на загальні засади пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами.

У касаційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що щорічна допомога на оздоровлення повинна бути виплачена ОСОБА_1 у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про зобов"язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка