Справа № 806/1603/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"25" січня 2017 р. Справа № 806/1603/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод " на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" грудня 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод " до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.12.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області (далі-ОДПІ) позапланової виїзної документальної перевірки питань дотримання Публічним акціонерним товариством "Коростенський машинобудівний завод " (далі-Товариство) законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2012 по 30.06.2015 та на підставі акту перевірки від 25.03.2016 №12/264/13-03/00203134 (а.с.31-42) прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.04.2016 форми "Д" № (а.с.11).

За вказаним повідомленням-рішенням Товариством порушено п.п.129.1.1 п.129.1 п.129.4 ст.129, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період з 01.02.2014 року по 30.06.2015 року.

Товариство не погодилося з таким рішенням та оскаржило його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сплата ПДФО має відбутися до 30-го числа (включно) наступного місяця. При виплаті заробітної плати із порушенням встановлених строків, але до закінчення 30-ти календарних днів після звітного місяця, ПДФО сплачується одночасно з виплатою зарплати, і строки сплати ПДФО при цьому не порушуються. Якщо ж заборгованість із зарплати не погашається протягом цих 30-ти днів, то сплатити треба тільки ПДФО до бюджету. За не сплату податку підприємство має нести відповідальність згідно зі статтями 126 та 129 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що одним із аргументів, який, на думку позивача, свідчить про неправомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є той факт, що рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області № 103/6/06-30-10-07-07 від 05.02.2015 вже було скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.12.2015 р. форми "Р" № про порушення товариством п. 168.1 ст. 168 ПКУ, що прийняте на підставі планової перевірки з того самого питання та періоду перевірки.

Проте, при розгляді справи з'ясовано, що за рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області №103/6/06-30-10-07-07 від 05.02.2015 підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 04.12.2015 форми "Р" № було те, що в акті перевірки відсутня інформація про першочерговість дій - виплата доходу чи сплата податку, хоч і з порушенням строку, що не дозволяло дійти висновку чи правильно визначено норму, яка підлягає застосуванню - ст.126 чи ст.129 ПК України. Крім того, зміст акту перевірки від 20.11.2015 року не відповідав вимогам, встановленим у Порядку №727, оскільки не відображав фактичних обставин справи та не містив чіткого обгрунтування і доказів порушення ПАТ "Коростеський машинобудівний завод" податкового законодавства в частині визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб (а.сп.64).

У зв'язку з виявленням вищим контролюючим органом невідповідності висновків акту перевірки від 20.11.2015 року вимогам законодавства, було проведено позапланову перевірку з питань дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2012 по 30.06.2015, яка оформлена актом перевірки від 20.11.2015 №16/1050/17-02/00203134 (а.с.13-30).

Перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 03.03.2014 по 30.06.2015, який підлягає сплаті до бюджету, Товариством порушено п.п.129.1.1 п.129.1, п. 129.4 ст. 129, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п."а" п.176.2 ст.176 ПК України.

У відповідності до п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документу та перерахування цього податку бюджету.

Товариством при отриманні коштів в банківській установі на виплату заробітної плати одночасно перераховувався податок на доходи фізичних осіб. В подальшому заробітна плата виплачувалася працівникам частково з каси згідно відомостей на отримання заробітної плати, частково перераховувалася на картки працівників Товариства з розрахункового рахунку.

Перевіркою своєчасності виплати найманим працівникам доходів у вигляді заробітної плати встановлено наявність заборгованості по виплаті заробітної плати найманим працівникам починаючи з лютого 2014 року по червень 2015 року включно. Товариством при отриманні коштів в банківській установі на виплату заборгованості по заробітній платі одночасно перераховувався податок на доходи фізичних осіб.

Згідно п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Відповідно до пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПКУ особи, які мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок. Податкові агенти несуть відповідальність у випадках, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з п. 171.1. ст. 171 ПКУ особою, відповідальною за нарахування , утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" несвоєчасно перерахувало до бюджету податок на доходи фізичних осіб, що призвело до заборгованості по податку на доходи фізичних осіб та втрат надходжень до бюджету, а саме: податок на доходи фізичних осіб перераховувався одночасно з виплатою заборгованості по заробітній платі, тобто більше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

В ході судового розгляду встановлено, що у ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" станом на 03.03.2014 виникла кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 33203,62 грн. Товариством заборгованість по податку на доходи фізичних осіб перераховувалася під час виплати заборгованості по заробітній платі за межами строку його сплати.

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник додатків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення - незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно п.54.2 ст.54 ПКУ грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV ПКУ для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Суд першої інстанції правильно вказав, що внаслідок перерахування ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" податку на доходи фізичних осіб з порушенням передбаченого п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПКУ строку, застосуванню підлягає ст.126 Податкового Кодексу України, оскільки зарплата працівникам нараховувалася, але не виплачувалася.

Згідно до підпункту 126.1 статті 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 129.4. ст. 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно з пп. 168.1.5 ПК України, якщо нарахований оподатковуваний дохід у вигляді зарплати не виплачується у встановлені строки, то ПДФО, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, сплачується до бюджету у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду.

Згідно з пп. 49.18.1 ПК України, податкові декларації за календарний місяць подаються протягом 20-ти календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, а пунктом 57.1 ПК України визначено, що податок сплачується протягом 10-ти календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації.

З урахуванням наведеного, податок, який підлягає утриманню з нарахованого, але не

виплаченого (на наданого) доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки для місячного податкового періоду, тобто 10 календарних днів для сплати податкового зобов'язання, починають розраховуватись після 20 числа (як граничного строку, передбаченого Податковим кодексом для подання місячної податкової декларації), незалежно від того, чи передбачено подання самої декларації.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України щодо застосування пп. 168.1.5 п. 68.1 ст.168 Податкового кодексу, зокрема ухвалою від 24.03.2014 по справі № 805/7337/13-а. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що положення пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, відповідно до яких сплата (перерахування) із сум доходу на користь платника податку здійснюється податковим агентом одночасно з виплатою оподаткованого доходу, не звільняє податкового агента від обов'язку сплати такого податку у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, що передбачено пп. 168.1.5. п. 168.1 ст. 168 ПК України.

Суд першої інстанції вірно визнав безпідставними посилання позивача на те, що пп. 168.1.5 ст. 168 Податкового кодексу встановлює порядок і строк сплати податку лише на доходи, які не будуть виплачені взагалі ніколи, але вони повинні враховуватися тільки з метою оподаткування відповідно до відповідних пунктів ст.164 Податкового кодексу України, оскільки не відповідають нормам чинного податкового законодавства. Суд правильно зазначив, що такі висновки позивача грунтуються лише на припущеннях та особистому некваліфікованому трактуванні положень Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 168.1.2 ст. 168 ПК України банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа перерахування цього податку до бюджету. Тобто, для перерахування заробітної плати платнику податків достатньо пред'явити банку платіжний документ, який підтверджує перерахування ПДФО до бюджету. Та обставина, що таке ПДФО буде сплачено до бюджету раніше не може вплинути на виплату банком доходу.

Наявність заборгованості по заробітній платі та податку на доходи з фізичних осіб представником позивача не заперечувалася.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим органом, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, доведено правомірність прийнятого ним рішення та спростовано доводи позивача.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод " залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" грудня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/ Публічне акціонерне товариство "Коростенський машинобудівний завод " вул.Сосновського, 65,м.Коростень,Житомирська область,11500

3- відповідачу/ Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Коротуна,3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

- ,