Справа № 820/6554/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 січня 2017 р. № 820/6554/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Абоян І.І.

За участі:

Представника позивача - Межерицького А.О.

Представника відповідача - Стріжкова А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи прогресивної очистки" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Системи прогресивної очистки", звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення № від 24.10.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 937437,50 грн., в тому числі основний платіж у сумі 749950 грн., штрафні санкції у сумі - 187487,50 грн.

Позивач вважає зазначене рішення неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, та просив у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Системи прогресивної очистки" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт № 500/20-40-14-02-07/37365048 від 26.08.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Системи прогресивної очистки", зокрема, вимог п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на підставі того, що ТОВ "Системи прогресивної очистки" безпідставно завищено суму податкового кредиту по отриманню ТМЦ від ТОВ «БЕНІТЕКС ЛТД» на загальну суму 749950,00 грн., та як наслідок занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 749950,00 грн., в тому числі у липні в сумі 749950,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 24.11.2016 року, яким ТОВ "Системи прогресивної очистки" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 937437,50 грн., з яких 749950,00 грн. - за основним платежем, 187487,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч. 3 ст. 2 КАС України суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки, згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами ПК України.

За змістом пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Зі змісту акту перевірки судом встановлено, що контролюючий орган дійшов висновку про порушення вимог податкового законодавства на підставі того, що в ході перевірки встановлено, що підприємство ТОВ «Системи прогресивної очистки» () включено до складу податкового кредиту суму коштів у розмірі 749 950 грн. по операціях з реалізації ТОВ «Бенітекс ЛТД» () на адресу ТОВ «Системи прогресивної очистки» () наступних товарів: Пакет НТ 0,025х[(420х2) + (100х4)]х890 с ФД, Полотно неткане біле, Джутова пакувальна тканина. Пакет НТ 0.025хГ(420х2)+ (100x4)1x890 с ФД, Провід ПВС 3*2,5, Шланг %, Пакет НТ 0,025х[(420х2) + (100х4)]х890 с ФД, Тачка садова, Совок з контейнером для підмітання.

Аналізом фінасово-господарської діяльності встановлено, що ТОВ «Бенітекс ЛТД» () отримано податковий кредит від ТОВ «Райс Компані» () та ТОВ «ДАРСО ПРОМ» ().

В ході аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Райс Компані» () встановлено придбання підприємством наступних товарів: вироби з недорогоц. металів спорт, призн. в асортименті, статуетка нагородна у вигляд бокс, груші з гіпсу, спортивний інвентар з пластику в асортим., ігри настольні для дорослих в асортименті, спорядження для кемпінгу в асортименті, спортивний інвентар з ПВХ в асортименті, рюкзак туристичний в асортименті, конструктори з пласмаси в асортименті, конструктори з пластмаси в асортименті, музичні інструменти в асортименті, коляски дит. прогулянкові в асортим. Овочі, плитка в асортименті, радіатор Konrad 22 500*900, гіпсова суміш для вирівнювання та ремонту поверхні 80 кг, арматура 20 міра, пиво в асорт., бритви зі змінними лезами, клей для газобетону Polimin ПБ-65, клей для плитки "Стандарт-Плюс" Polimin П-12, перчатка рабочая трикотаж с прорезиненная арт А 29, Ц8В кабель, маркер для офисной доски, посуд.

Також встановлено відсутність жодних операцій з імпорту товарів проведених підприємством протягом перевіряємого періоду.

У зв'язку із чим, на думку контролюючого органу, вказане свідчить про неможливість здійснення ТОВ «Райс Компані» () реалізації на адресу ТОВ «Бенітекс ЛТД» () наступних товарів: Пакет НТ 0,025x1(420x2) + (100x4)1x890 с ФД, Пакет НТ 0,025х[(420х2)+ (100x4)1x890 с ФД, Полотно неткане біле, Джутова пакувальна тканина, Пакет НТ 0,025x1(420x2)+ (100x4)1x890 с ФД на адресу ТОВ «Бенітекс ЛТД» (), які в подальшому реалізовано на адресу ТОВ «Системи прогресивної очистки» (), у зв'язку з відсутністю жодних ознак придбання або виробництва вказаних категорій товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Системи прогресивної очистки" (Покупець) та ТОВ «БЕНІТЕКС ЛТД» (Постачальник) укладений договір поставки № 21/07 від 21.07.2015 року.

Згідно умов вказаного договору Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупцю товар згідно видаткових накладних, що є невід'ємними частинами даного Договору, а Покупець прийняти й оплатити товар на умовах даного Договору. Покупець робить оплату поставленого товару протягом 90 календарних днів з дня його одержання у відповідності до письмової заявки Покупця.

На підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «БЕНІТЕКС ЛТД» підприємством позивача було надано наступні первинні документи: видаткові накладні, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, товарно-транспортні накладні, оборотно-сальдові відомості, договір оренди нежитлового приміщення, накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, акти списання ТМЦ (а.с. 78-158).

Суд, дослідивши вказані первинні документи, зазначає, що такі документи оформлені належним чином та на виконання вимог податкового законодавства України.

Відповідно до ст. 202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин повинен відповідати вимогам зазначеним у ст.203 ЦК України. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Обов'язок контролю за правильністю нарахування та сплати ПДВ покладається на відповідача, а не на позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для позбавлення позивача права на податковий кредит через можливі порушення податкового законодавства контрагентом.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність винесеного податкового повідомлення - рішення № від 24.10.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним рішень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Системи прогресивної очистки" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 24.10.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 27 січня 2017 року.

Суддя А.В. Зінченко