Справа № 807/2379/14
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Київ К/800/48706/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Олексієнка М.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Великоберезнянської РДА) про визнання незаконним та скасування розпорядження,

за касаційною скаргою Великоберезнянської РДА на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Великоберезнянської РДА про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Великоберезнянської РДА від 12 червня 2014 року за № 93 «Про визнання таким, що втратив чинність, пункт 2 розпорядження голови Великоберезнянської РДА від 17 жовтня 2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу Святого Гавриїла». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Великоберезнянська РДА, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені судові рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, розпорядженням голови Великоберезнянської РДА від 17 жовтня 2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» було передбачено наступне:

1. Створити дитячий будинок сімейного типу святого Гавриїла в АДРЕСА_1;

2. Зареєструвати Положення про дитячий будинок сімейного типу святого Гавриїла в АДРЕСА_1;

3. Затвердити батьками-вихователями дитячого будинку сімейного типу святого Гавриїла подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3;

4. Направити в дитячий будинок сімейного типу святого Гавриїла для виховання та спільного проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (згідно списку).

Іншим розпорядженням голови Великоберезнянської РДА від 12 червня 2014 року № 93 визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 вищевказаного розпорядження.

Задовольняючи частково позов, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що голова Великоберезнянської РДА відповідно до вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не наділений повноваженням скасовувати власні розпорядження.

У відповідності до вимог ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 7-рп/2009 (про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Розпорядження голови Великоберезнянської РДА від 17 жовтня 2001 року № 254 «Про надання дозволу на створення дитячого будинку сімейного типу св. Гавриїла» є ненормативно-правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому воно не може бути в подальшому скасоване головою РДА. Крім того, Законом України «Про місцеві державні адміністрації» не передбачено повноважень голови РДА скасовувати раніше прийняті розпорядження або визнавати останні такими, що втратили чинність, з підстав їх невідповідності вимогам чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 2а-3352/11/09/2018.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих судових рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

В.В. Швець