Справа № 206/6831/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/6831/16-а
Провадження № 2-а/206/5/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2017року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві: Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу управління превентивної діяльності ГУНП старшого лейтенанта поліції Андреєва Юрія Петровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ВУПД ГУНП старшим лейтенантом поліції Андрєєвим Є.П., серії БР №253934 від 21.11.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу на суму 680 грн., мотивуючи тим, що 21.11.2016 року відповідачем відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.2 КУпАП. В даній постанові було зазначено, що він 21.11.2016 року о 15-05 хв. в м. Дніпро по вул. Добровольців керував автобусом БАЗ А079.46 д/н НОМЕР_1 у режимі маршрутного таксі за маршрутом №118 у якого не працював: звуковий сигнал та на лобовому склі була тріщина. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її розгляд повинен був відбутися за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм, а не на місці вчинення адміністративного правопорушення. До того ж, відповідач проводив перевірку транспортного засобу в той момент коли він стояв на вул. Добровольців,6 у м. Дніпро з заглушеним двигуном. Хоча відповідач за наявності порушень ПДР повинен був їх виявити та скласти постанову у справі про адміністративне правопорушення при початку руху. До цього часу він повинен був би усунути несправності.Посилання відповідача в постанові на п.6.8.7 ДСТУ 3649:2010 не відповідає обставинам справи. Враховуючи викладене в його діях не має складу правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та зокрема зазначив, що звуковий сигнал в нього дійсно не працював, але вже на другій зупинці в тупіку він його вже відремонтував. Тріснуте скло замінив вже на другий день.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухав доводи позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності,суд прийшов до наступного.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

При цьому слід зазначити, що знання Правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров'ю.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 253934 складеної відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП за керування автобусом БАЗ А079.45 д/н НОМЕР_2 у режимі маршрутного таксі по маршруту №118 на якому не працював звуковий сигнал, на лобовому склі в зоні роботи склоочисників має місце тріщина, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Частиною ч. 2 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до п. 31.4.7(б )ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як: не працює звуковий сигнал.

П.6.8.5 ДСТУ-3649-2010 передбачено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповіднодо статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений по рядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р.III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, стверджує, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, оскільки статтею 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 2.3 мотивувальної частини вказаного рішення зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Проте, вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини, які наведені у спірній постанові позивач підтвердив в судовому засіданні та не заперечував той факт, що в нього був несправний звуковий сигнал та вітровому склі мали місце тріщини. Однак мотивував тим, що це незначне порушення і відповідач міг обмежитись лише попередженням.

Наведене свідчить про фактичне визнання позивачем порушення вимог приписів п. 31.4.7(б) Правил дорожнього руху та п.6.8.5 ДСТУ-3649-2010.

Ті доводи позивача, що відповідачем був зазначений в постанові п.6.8.7 ДСТУ 3649:2010, який не відповідає обставинам справи не є підставою для скасування постанови, оскільки не спростовує факт вчиненого правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 158- 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст.160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.В. Зайченко