Справа № 808/2963/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року 18год.05хв.Справа № 808/2963/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

третьої особи 1: представник ОСОБА_4,

третьої особи 2: ОСОБА_5,

третьої особи 3: ОСОБА_6,

третьої особи 4: ОСОБА_7,

третьої особи 5: ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Запорізької обласної державної адміністрації в особі голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада (далі - третя особа 1), ОСОБА_5 (далі - третя особа 2), ОСОБА_6 (далі - третя особа 3), ОСОБА_7 (далі - третя особа 4), ОСОБА_8 (далі - третя особа 5)

про визнання незаконним та скасування розпорядження №275 від 19.05.2016 в частині перейменування вулиць м.Запоріжжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної державної адміністрації в особі голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Запорізька міська рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації №275 від 19.05.2016 "Про виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" в частині перейменування наступних об'єктів топоніміки м. Запоріжжя:

- вул. Панфілівців на вул.Михайла Гончаренка;

- вул. Ватутіна на вул. Петра Третяка;

- вул. Маршала Чуйкова на вул. Професора Толока;

- вул. Гудименка на вул. Героїв 93-ї бригади:

- вул. Толбухіна на вул. Григорія Нелюбова;

- вул. Карбишева на вул. Привітну;

- вул. Тимошенка на вул. Академіка Вернадського;

- вул. Кузнецова на вул. Миколи Корищенка.

Позивач вважає розпорядження в оскаржуваній частині незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки назви вулиць Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнецова не підпадають під дію Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки". Вказані назви пов'язані з опором та вигнанням нацистських окупантів з України. Питання опору та вигнання нацистських окупантів з України пов'язані із загальною перемогою Українського народу в Другій світовій війні, перемогою над нацизмом, значний вклад в яку внесли учасники цієї війни: панфіловці, Ватутін, Маршал Чуйков, Гудименко, Толбухін, Карбишев, Тимошенко, Кузнецов.

Крім того, оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем без наявних на те повноважень, оскільки питання перейменування топонімів міського підпорядкування вже вирішено розпорядженням Запорізького міського голови від 20.02.2016 № 83р.

Відсутність державної реєстрації розпорядження № 275 є підставою для визнання такого розпорядження незаконним. Також при прийнятті оскаржуваного розпорядження не проведено громадських обговорень, що свідчить про упередженість відповідача по відношенню до думки громадян. Не проведення громадських обговорень призвело до порушення права позивача, як члена територіальної громади, на участь у громадських обговореннях. Позивач є суб'єктом правовідносин, в яких застосовано розпорядження №275, оскільки він орендував квартиру АДРЕСА_1 за договором оренди від 15.06.2016. Після зміни назви вулиці позивач повинен внести відповідні зміни до договору оренди від 15.06.2016. Крім того, прийняття оскаржуваного розпорядження призвело до порушення громадського миру та злагоди між членами територіальної громади міста, створило напругу у взаємовідносинах між різними соціальними групами громадян.

За наведених обставин позивач та його представник просять позовні вимоги задовольнити повністю.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що не було підстав для зміни назв вулиць Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнецова. Мешканці будинків по вул. Маршала Чуйкова неодноразово висловлювали свою позицію щодо не перейменування вказаної вулиці, оскільки Маршал Чуйков захищав м.Запоріжжя, в місті є пам'ятник вказаній особі та парк, названий його ім'ям. Просять позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що позивач обрав неправильний спосіб захисту свого права, оскільки оскаржуване розпорядження не є нормативно-правовим актом, а тому не може бути визнано незаконним. Позивач не навів доказів порушення його прав або охоронюваних законом інтересів оскаржуваним розпорядженням. Розпорядженням Запорізького міського голови від 20.02.2016 № 83р дійсно було перейменовано ряд вулиць, проспектів та площ, а також районів м.Запоріжжя. Однак частина вулиць, назви яких підпадали під дію Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" не були перейменовані Запорізькою міською радою та/або Запорізьким міським головою. Відповідно до вимог законодавства, в період з 22.02.2016 по 22.05.2016 голова обласної державної адміністрації був наділений повноваженнями щодо перейменування вулиць та інших топонімів, які не були своєчасно перейменовані міськими радами та/або міськими головами.

Розділ VІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про місцеві державні адміністрації" не містить вказівки на необхідність проведення громадських слухань, зборів громадян тощо. Вказаною нормою передбачено лише необхідність врахування пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті. З метою врахування думки громадськості, отримання пропозицій науковців відповідачем було утворено обласну комісію з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, до складу якої були включені представники громадських організацій та об'єднань, науковці, депутати Запорізької міської ради та представники виконавчих органів міської ради, засідання комісії були відкритими, анонсувалися на сайті облдержадміністрації, а тому будь-хто з мешканців міста не був позбавлений можливості взяти в них участь. Пропозиції щодо перейменування вулиць збиралися за участю органів місцевого самоврядування. Представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи - Запорізької міської ради в судовому засіданні пояснила, що 20.02.2016 міським головою було прийнято розпорядження № 83р "Про виконання Закону України від 09.04.2015 № 317-VІІІ "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" щодо перейменування топонімів міського підпорядкування та демонтажу об'єктів монументального мистецтва міста Запоріжжя". Водночас, Законом не встановлено виключного переліку об'єктів топоніміки населених пунктів, які підлягають перейменуванню, а встановлено критерії, за якими здійснюється перейменування. 15.04.2016 виконавчим комітетом Запорізької міської ради на виконання листа Запорізької обласної державної адміністрації від 04.03.2016 № 08-38-0702 "Про збір пропозицій щодо перейменування об'єктів топоніміки м.Запоріжжя" було надано пропозиції щодо перейменування топонімів міського підпорядкування. Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 № 275 було перейменовано об'єкти топоніміки міст та районів області, зокрема у м.Запоріжжя.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_20 - голову районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району. Свідок показав, що неодноразово зустрічався з жителями м.Запоріжжя, зокрема з мешканцями будинків по вул. Маршала Чуйкова, на зустрічах висловлювалися пропозиції щодо недоцільності перейменування вулиці Маршала Чуйкова.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, третіх осіб, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на таке.

09 квітня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 317-VIII "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" (далі по тексту постанови може вживатися - Закон № 317-VIII), яким, зокрема, засуджено комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначено правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлено порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

Строки та повноваження органів і посадових осіб місцевого самоврядування, місцевих державних адміністрацій щодо здійснення в установленому порядку перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, а також інших географічних об'єктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму встановлено пунктом 6 статті 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Згідно з пунктом 6 статті 7 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 20.02.2016 Запорізьким міським головою прийнято розпорядження № 83р "Про виконання Закону України від 09.04.2015 № 317-VІІІ "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" щодо перейменування топонімів міського підпорядкування та демонтажу об'єктів монументального мистецтва міста Запоріжжя" (а.с.16-18 том 1).

Вказаним розпорядженням перейменовано деякі топоніми міського підпорядкування, що підпадають під дію Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Водночас, сторони не заперечують тих обставин, що вказаним розпорядженням Запорізького міського голови не перейменовано вулиці Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнецова.

Відповідно до абз. 4 п. 6 ст. 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", у разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту. Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

Аналогічні норми щодо обов'язку голови обласної державної адміністрації здійснити перейменування вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять у собі символіку комуністичного тоталітарного режиму, містяться в Законі України "Про місцеві державні адміністрації" (розділ VII Заключні положення).

При цьому необхідно відзначити, що обов'язок прийняти відповідне розпорядження про перейменування об'єктів топоніміки, покладений на голову обласної державної адміністрації у випадку недотримання строків прийняття таких рішень органами місцевого самоврядування, передбачений нормою абзацу 4 пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 317-VIII, є імперативним та не встановлює свободу вибору дій. На думку суду, законодавець, приймаючи таку імперативну норму, керувався метою досягнення найбільшої ефективності управлінських функцій в умовах нагальних потреб оновлення суспільства шляхом проведення заходів із декомунізації, а тому не допустив певну свободу розсуду у вирішенні питання прийняття чи неприйняття такого розпорядження.

29.02.2016 розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації за №90 утворено обласну комісію з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, затверджено її склад та Положення про неї (а.с.44-47 том 1).

04.03.2016 на адресу Запорізького міського голови Запорізькою обласною державною адміністрацією направлено листа № 08-38/0702, в якому, виходячи з необхідності врахування думки жителів м.Запоріжжя, громадських організацій та трудових колективів, висловлено прохання сприяти збору пропозицій щодо перейменування об'єктів топоніміки згідно додатку, широкому оприлюдненню відповідної інформації у ЗМІ, на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування (а.с.48-50 том 1).

Листом від 30.03.2016 № 08-27/1004 Запорізька обласна державна адміністрація повідомила Запорізьку міську раду про включення додатково до переліку об'єктів топоніміки для громадського обговорення вулиці Кузнецова (а.с.51 том 1).

15.04.2016 Запорізька міська рада листом №04505/02-21/01 направила обласній комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні пропозиції щодо перейменування об'єктів топоніміки м.Запоріжжя (а.с.52-61 том 1). Серед наданих пропозицій містилися пропозиції щодо перейменування вулиць Панфіловців, Толбухіна, Карбишева, Тимошенко, Гудименка, та містилася пропозиція не перейменовувати вулицю Маршала Чуйкова.

На засіданні обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні 11.05.2016 затверджено пропозиції голові облдержадміністрації щодо перейменування об'єктів топоніміки у містах та районах Запорізької області (а.с.64-69 том 1).

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 № 275 "Про виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" перейменовано об'єкти топоніміки міст та районів області згідно з додатком 1, серед яких:

- вул. Панфілівців в м.Запоріжжя перейменовано на вул.Михайла Гончаренка;

- вул. Ватутіна - на вул. Петра Третяка;

- вул. Маршала Чуйкова - на вул. Професора Толока;

- вул. Гудименка - на вул. Героїв 93-ї бригади:

- вул. Толбухіна - на вул. Григорія Нелюбова;

- вул. Карбишева - на вул. Привітну;

- вул. Тимошенка - на вул. Академіка Вернадського;

- вул. Кузнецова - на вул. Миколи Корищенка.

Позивач не погоджується з розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 19.05.2016 № 275 в частині перейменування вище названих вулиць та оскаржує його в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вимоги Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" щодо обов'язкового перейменування вулиць, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, судом перевірялося, чи містять назви перейменованих вулиць символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Відповідно до підпункту "є" пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з'їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов'язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Зазначені найменування не можуть присвоюватися об'єктам топоніміки, а по вже існуючих об'єктах - такі об'єкти мали бути перейменовані.

Відповідно до інформації Українського інституту національної пам'яті №01/2717 від 15.11.2016, обмеження, визначені пп. "є" п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" поширюються на топоніми, названі на честь:

1. Панфілова І.В. - особи, яка причетна до встановлення радянської влади на території України та переслідування учасників боротьби за незалежність України у ХХ столітті;

2. "Героїв-панфіловців" - названі на честь вигаданої події - "подвигу 28 солдат-панфіловців" 316 стрілецької дивізії Червоної армії біля станції Дубосєково у Московській області. За даними Державного архіву Російської Федерації, ця подія є вигадкою редакторів газети «Красная Звєзда» і не відповідає дійсності;

3. Кузнєцова Миколи Івановича - особи, причетної до діяльності радянських органів державної безпеки (агент ОДПУ і НКВС в Свердловській області Росії в 1930-1938 рр., учасник колективізації та придушення опору радянській владі. Під час Другої світової війни - радянський розвідник і диверсант, виконавець низки операцій з ліквідації вищих посадових осіб німецької окупаційної адміністрації. Водночас здійснював провокації проти українського визвольного руху, в результаті яких нацисти страчували заручників);

4. Гудименка Петра Омеляновича - особи, яка брала активну участь у встановленні радянської влади. На даний топонім не поширюється виняток, передбачений пп. "є" п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", оскільки, вказана особа безпосередньо не пов'язана з опором та вигнанням нацистських окупантів з України;

5. Чуйкова Василя Івановича - особи, причетної до встановлення радянської влади на території України, переслідування учасників боротьби за незалежність України у XX ст. та яка обіймала керівні посади в комуністичній партії та вищих органах влади та управління СРСР (у 1918р. - перебував у складі більшовицької Окремої бригади Р.Сіверса, що брала активну участь у війні проти Української Народної Республіки, що призвело до ліквідації української державності. Причетний до встановлення радянської влади на території Західної України - у вересні 1939р. брав участь у вторгненні СРСР до Польщі та її поділу з нацистською Німеччиною; у грудні 1939р. керував 9-ю армією в ході радянсько-фінської війни. З 1952р. - кандидат в члени ЦК КПРС, з 1961р. - член ЦК КПРС. З 1960р. - головнокомандувач Сухопутними військами СРСР - заступник міністра оборони СРСР);

6. Толбухіна Федора Івановича - особи, причетної до встановлення радянської влади, радянського воєначальника (у 1918-1921рр. - у складі Червоної армії брав активну участь у боротьбі за встановлення радянської влади, зокрема у придушенні Кронштадтського антибільшовицького повстання 1921р. та антибільшовицького руху в Карелії, за що отримав нагрудний знак "Честному воину Карельского фронта"; у 1944-1947рр. - керівник союзної контрольної комісії в Болгарії, організатор встановлення комуністичного тоталітарного режиму в Болгарії);

7. Тимошенка Семена Костянтиновича - особи, яка причетна до встановлення радянської влади на території України, переслідування учасників боротьби за незалежність України в XX столітті та яка обіймала керівні посади у вищих органах влади та управління СРСР (з квітня 1918р. в Червоній армії, обіймав посади командира ескадрону, 1-го кінногвардійського кримського кавалерійського полку, кавалерійської бригади; з жовтня 1919р. - командир кавалерійської дивізії, що брала участь, зокрема, в боях проти українсько-польських військ під Житомиром і Бродами, за що у листопаді 1920 р. був нагороджений "Почесною революційною зброєю" - найвищою військовою нагородою в РСЧА 1919-1930 рр. У вересні 1939 р. очолив вторгнення СРСР до Польщі; з січня 1940р. - командувач Північно-Західного фронту, війська якого здійснили прорив "лінії Маннергейма" у ході агресії проти Фінляндії. У 1940-1941 рр. - народний комісар оборони СРСР);

8. Ватутіна Миколи Федоровича - особи, яка брала участь у встановленні радянської влади на території України;

9. Карбишева Д.М. - особи, яка брала участь у встановленні радянської влади в Україні (а.с.139-141 том 1).

Крім того, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2016 витребувано від Українського інституту національної пам'яті інформацію (та її документальне підтвердження) з приводу того, чи пов'язані назви вулиць: Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнецова з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури.

На виконання вимог ухвали суду, Український інститут національної пам'яті листом від 23.01.2017 № 01/128 повідомив, що назви вулиць м.Запоріжжя: Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнецова - не пов'язані з опором та вигнанням нацистських окупантів з території України або з розвитком української науки та культури (а.с.45-48 том 2). Вказаним листом також повідомлено, що згідно з Експертною оцінкою Інституту історії України НАН України (а.с.50-57 том 2), назви, пов'язані із Ватутіним Миколою Федоровичем, є обов'язковими до перейменування відповідно до Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", оскільки Ватутін М.Ф. брав участь у встановленні радянської влади на території України. Також листом звернуто увагу на те, що на співробітників радянських органів державної безпеки винятки, передбачені підпунктом "є" п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", не поширюються.

Крім того, обґрунтування щодо необхідності перейменування названих вулиць м.Запоріжжя міститься у висновку Обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні від 31.10.2016 № 23-ев (а.с.76-77 том 1).

Отже, з огляду на вимоги Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та з врахуванням інформації, наданої Українським інститутом національної пам'яті, Експертної оцінки Інституту історії України НАН України, висновку Обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, на думку суду, відповідачем правомірно визначено, що назви вулиць Панфілівців, Ватутіна, Маршала Чуйкова, Гудименка, Толбухіна, Карбишева, Тимошенка, Кузнецова мали бути змінені.

Відповідно до абз. 4 п. 6 ст. 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", розпорядження голови обласної державної адміністрації про перейменування приймається з урахуванням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових свят дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

В свою чергу ч.5 ст.3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" від 24.05.2012 № 4865-VI (далі - Закон № 4865-VI) передбачено, що імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об'єктам права власності (в їх числі - сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости (п.2 ч.3 ст.4 цього Закону)) лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу.

На переконання суду вказані норми передбачають проведення громадського обговорення лише щодо того, якою має бути нова назва вулиці, а не щодо питання, чи підлягає зміні назви вулиці, що містить символіку комуністичного режиму.

Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності, які за ними закріплені, об'єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій врегульований Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2012 р. № 989 (далі- Порядок № 989).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку № 989, його дія поширюється на суб'єктів, що готують подання про присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, визначених статтею 7 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" (далі - організатори громадського обговорення).

Таким суб'єктом подання про присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам - є сільський, селищний, міський голова (п.7 ч.1 ст.7 Закону № 4865-VI).

Отже, з аналізу даних положень законодавства видно, що організатором громадського обговорення щодо присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам, - виступає сільський, селищний, міський голова.

При цьому, згідно діючого Порядку № 989, голова обласної державної адміністрації не наділений повноваженнями організатора проведення таких громадських обговорень, а тому посилання позивача на непроведення саме Запорізькою облдержадміністрацією громадських обговорень щодо перейменування вулиць міста Запоріжжя є безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

На думку позивача, порушення процедури прийняття розпорядження в частині не проведення громадських обговорень, призвело до обмеження його права як члена територіальної громади: на внесення пропозицій стосовно перейменування вулиць м.Запоріжжя, заявити про свої заперечення у питанні перейменування вулиць, тобто позивачу не надано можливості на безпосередню участь у місцевому самоврядуванні.

Проте, суд не може погодитись з такими твердженнями позивача.

Як уже зазначалося, розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 29.02.2016 № 90 створено обласну комісію з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, затверджено її склад та Положення про неї.

Рішенням обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні від 02.03.2016 № 4 запропоновано секретарю комісії ОСОБА_25, управлінню з питань внутрішньої політики та зв'язків з громадськістю облдержадміністрації, головам райдержадміністрацій, міським головам міст обласного значення визначити до 04.03.2016 форми та способи збору пропозицій щодо перейменування об'єктів топоніміки населених пунктів, провести широку інформаційно-роз'яснювальну роботу за участі представників громадськості, депутатів місцевих рад, волонтерів, учасників АТО, приділивши особливу увагу увічненню пам'яті героїв, які віддали життя за свободу та незалежність України (а.с.159 том 1).

Заступник голови Запорізької обласної державної адміністрації листом від 04.03.2016 звернувся до Запорізького міського голови з проханням сприяти збору пропозицій щодо перейменування об'єктів топоніміки, широкому оприлюдненню інформації в ЗМІ, на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування (а.с.48 том 1).

Повідомлення про збір пропозицій громадськості щодо перейменування об'єктів топоніміки, проведення брифінгів з питання реалізації в Запорізькій області Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" неодноразово розміщувалися на сайті облдержадміністрації та в електронних засобах масової інформації (а.с.183-185 том 1).

Запорізька міська рада надала пропозиції щодо перейменування об'єктів топоніміки м.Запоріжжя (а.с.52-61 том 1, а.с.110-119 том 1).

Пропозиції щодо перейменування вулиць надійшли на адресу відповідача також від Громадської організації "Запорізьке міське об'єднання сімей загиблих воїнів АТО" (а.с.62 том 1), Державного вищого навчального закладу "Запорізький національний університет" (а.с.63 том 1).

Крім того, на адресу Запорізької обласної державної адміністрації надходили звернення щодо: збереження назви вулиці імені Маршала Чуйкова (а.с.28-30, а.с.39-41 том 2,); збереження назв вулиць Ватутіна, Чуйкова, Тимошенка (а.с.31-34 том 2); збереження назви вулиці Гудименко (а.с.35-36, 37-38 том 2); збереження назви вулиці Панфіловців (а.с.42-44 том 2).

Як вбачається із матеріалів справи, громадяни та представники громадських організацій були обізнані про роботу, яка ведеться щодо перейменування вулиць; взяли участь в громадському обговоренні питання перейменування вулиць міста Запоріжжя та надали пропозиції.

Крім того, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_20, який показав, що він, як голова районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, неодноразово зустрічався з жителями м.Запоріжжя, зокрема з мешканцями будинків по вул. Маршала Чуйкова, на зустрічах висловлювалися пропозиції щодо недоцільності перейменування вулиці Маршала Чуйкова.

З пояснень третіх осіб Павлова О.О., Коваленко І.А., Трапезнікова В.Д., Токаря Г.М. вбачається, що жителі вулиці Професора Толока (попередня назва - Маршала Чуйкова) неодноразово висловлювалися щодо не перейменування вулиці, в усних та письмових колективних зверненнях просили залишити стару назву вулиці - Маршала Чуйкова, що свідчить про проведення громадських обговорень з приводу перейменування вулиці.

Суд вважає, що з огляду на пояснення третіх осіб, досліджені письмові докази та показання свідка, громадськість була обізнана та приймала участь у внесенні пропозицій щодо перейменування вулиць в м.Запоріжжя, не була позбавлена можливості висловити пропозиції щодо недоцільності перейменування окремих вулиць. А відтак, і позивач не був обмежений у своїх правах вносити пропозиції стосовно перейменування вулиць м.Запоріжжя, бути присутнім на засіданнях обласної комісії з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні, подавати запити на інформацію, бути на прийомі у посадових осіб органів державної влади, збирати підписи в підтримку своєї пропозиції щодо нової назви вулиць тощо.

Стосовно доводів позивача щодо відсутності державної реєстрації спірного розпорядження №275 в органах юстиції як такого, що зачіпає права, свободи та законні інтереси громадян, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 3, 5 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731, на державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб'єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами "Для службового користування", "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

На державну реєстрацію не подаються акти:

а) персонального характеру (про склад комісій, призначення на посаду і звільнення з неї, заохочення працівників тощо);

б) дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми;

в) оперативно-розпорядчого характеру (разові доручення);

г) якими доводяться до відома підприємств, установ і організацій рішення вищестоящих органів;

д) спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм;

е) рекомендаційного, роз'яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз'яснення, у тому числі податкові, тощо), нормативно-технічні документи (національні та регіональні стандарти, технічні умови, будівельні норми і правила, тарифно-кваліфікаційні довідники, кодекси усталеної практики, форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші).

Зі змісту оскаржуваного розпорядження видно, що зазначене розпорядження спрямоване на організацію виконання Законів України "Про місцеві державні адміністрації" та "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", не містить нових норм права, а відтак не підлягає державній реєстрації.

Водночас суд відхиляє і покликання представника відповідача на те, що обрання позивачем невірного способу захисту права є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Щодо покликання позивача на те, що оскаржуване розпорядження порушує його право, оскільки у зв'язку із перейменуванням вулиці Маршала Чуйкова позивач повинен внести зміни до договору оренди квартири в частині адреси предмета оренди, суд зазначає таке.

Позивачем до матеріалів справи надано копію договору оренди квартири від 15.06.2016 (а.с.200-201 том 1), в якому зазначена адреса орендованої квартири: АДРЕСА_2. Водночас суд зауважує, що вказаний договір датований 15.06.2016, в той час як оскаржуване розпорядження прийнято 19.05.2016. Тобто, вже при укладенні договору позивач міг в договорі зазначити нову назву вулиці.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, при розгляді справ адміністративний суд має встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або про наявність іншого ущемлення прав та свобод позивача.

Під час судового розгляду даної справи позивачем не наведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що оскаржуване розпорядження порушує права, свободи та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач діяв за наявності відповідних правових підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька