Справа № 826/5395/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/5395/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прошанський коньячний завод - Україна» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.01.2016 №, №, №, №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.01.2016 №, №, №, №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року позов задоволено частково, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення від 13.01.2016 №, №, №, №.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представника позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Прошанський коньячний завод - Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014; за наслідками перевірки складено акт від 17 грудня 2015 року №2/26-15-13-04-02-15/37402655.

Актом перевірки, серед іншого встановлені порушення позивачем:

- пункту 138.2 статті 138 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства на загальну суму 1104431,00 грн, у тому числі за період з 01.07.2012 по 31.12.2012 у сумі 162913 грн, за 2013 рік у сумі 941518,00 грн;

- пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1641753,07 грн; завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, на загальну суму 766443,06 грн; завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 25798,67 грн; завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 4500,00 грн;

- пункту 2.6 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320).

В обґрунтування заниження податкових зобов'язань контролюючий орган посилається на не підтвердження реальності господарських операцій позивача з контрагентами - ТОВ «АТБ-Маркет», ПІІ «Білла - Україна», ТОВ «Метро Кеш енд Кері України», ТОВ «Фора», ТОВ «Фоззі - Фуд», оскільки в наданих до перевірки актах приймання - передачі послуг зазначено лише назву послуг, без відображення, які саме операції по просуванню товару і надання послуг були здійсненні; порядку розрахунку вартості послуг; інформації щодо змісту фактично здійсненої господарської операції; результатів дослідження; елементів персоналізації (яка численність персоналу була задіяна в телефонних та online опитуваннях) та візуалізації (відсутнє фото - та відео - підтвердження проведення досліджень та опитувань тощо); оскільки відсутні звіти щодо проведених послуг; не надано жодного документу в підтвердження виконання мерчандайзингових послуг.

Крім того, посадовими особами встановлено неоприбуткування готівкових коштів на суму 7366,00 грн 04.04.2013 та на суму 6048,00 грн 13.08.2013.

13.01.2016 відповідачем на підставі вказаного акта перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1380538,75 грн;

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1773174,74 грн;

- №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 958053,83 грн, та, у зв'язку із тим, що заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані в рахунок наступних платежів, позивачу також визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 766443,06 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 191610,77 грн;

- №, яким зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 25798,67 грн;

- №, яким у зв'язку з порушенням пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 67070,00 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення - рішення протиправними позивач звернувся до суду про їх скасування.

Задовольняючи позов в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13 січня 2016 року №, №, №, № суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено дотримання законодавчих вимог щодо документального підтвердження сум витрат і податку на додану вартість в ціні послуг, придбаних у ТОВ «АТБ-Маркет», ПІІ «БІЛЛА-Україна», ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», ТОВ «Фора», ТОВ «Фоззі-Фуд», що були віднесені до складу витрат і податкового кредиту товариства за перевіряємий період.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з наступних підстав.

Положеннями пункту 138.1 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 вказаного Кодексу витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

До складу інших витрат відповідно до абзацу «г» підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 ПК України включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

У розумінні підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги);

Згідно листа Державної податкової адміністрації України від 28.01.2010 року №806/6/23-4016/40 Мерчандайзинг (англ. merchandising) - це частина процесу маркетингу, яка визначає методику продажу товару в магазині. Слово утворено від англійського merchandise - просувати на ринку. У загальному розумінні, під терміном мерчандайзинг слід розуміти новий напрямок торгового маркетингу. Перш за все, це викладення та розміщення товару в місці роздрібного продажу; забезпечення відповідного асортименту і достатньої кількості товару; організація локальної реклами (установлення на торговій точці спеціального фірмового обладнання (холодильники, дисплеї, стелажі, полиці тощо), конструкцій презентаційного характеру (тумби, виставкові стійки, рекламні стенди, підставки під рекламні матеріали та ін.), поліграфічної рекламної продукції (буклети, плакати, гірлянди, прапорці тощо), організація на місці продажу рекламних акцій у вигляді дегустацій, безкоштовної роздачі та ін.); аналіз показників продажів; вирішення певних питань цінової політики про граничну торговельну надбавку; інструктаж продавців роздрібних магазинів щодо споживчих характеристик товару; методів мотивації споживачів тощо.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тому, дослідженню підлягає реальність здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку, та приймати на підтвердження даних податкового обліку необхідно лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, основним видом господарської діяльності ТОВ «ПКЗ-Україна» є оптова та роздрібна торгівля напоями для чого у товариства наявні ліцензії та протягом періоду, який перевірявся, товариством задекларовано суми доходів, отриманих від операцій з продажу алкогольних напоїв.

Також судом першої інстанції встановлено, що між позивачем (як постачальником) та ТОВ «АТБ-Маркет», ПІІ «Білла-Україна», ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», ТОВ «Фора», ТОВ «Фоззі-Фуд» (як покупцями) укладені договори поставок алкогольної продукції (коньяку в асортименті згідно специфікацій).

Також, між позивачем (як замовником) та вказаними товариствами (як виконавцями) були укладені договори (угоди) з ТОВ «АТБ-Маркет» - договори про надання послуг від 01.01.2012 №40332, від 01.01.2013 №40332, від 01.01.2014 №40332; з ТОВ «Фоззі-Фуд» - договір про надання маркетингових послуг від 01.03.2013 №50-Р/13, з ТОВ «ФОРА» - договори про надання послуг від 01.04.2013 №209 та від 01.10.2013 №256, з Підприємством з 100% ІІ «БІЛЛА-Україна» - маркетингова угода від 01.01.2012 (додаток №3 до договору поставки №302958 від 01.01.2012), договір про надання послуг від 01.01.2013 №302958, договір про надання послуг від 01.04.2014 №302958-П.

За умовами цих договорів виконавці, в тому числі ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» за договорами від 01.09.2011 №25024 та від 01.10.2014 №25024 зобов'язувалися надати замовнику платні послуги, перелік та види яких, строк та період надання визначені у додатках до відповідних договорів або в самих договорах. Зокрема, у випадку договорів про надання послуг з ТОВ «Фора», останнє мало в рамках цих договорів здійснити проведення разових акцій по просуванню товарів замовника (позивача) на діючих торгівельних об'єктах та/або при відкритті виконавцем нових торгівельних об'єктів. В період проведення акції виконавець (ТОВ «Фора») розміщує інформацію про товари замовника на видному місці в торгових залах магазинів «Фора» на умовах даних договорів. У випадку договорів з Підприємством з 100% ІІ «БІЛЛА-Україна», останнє мало надати замовнику стандартні абонентські маркетингові послуги (які включали в себе в т.ч. послуги мерчандайзингу (передпродажної підготовки товару у торгових залах філій для представлення товару вигідним чином і підвищення попиту на товар), загальне стимулювання попиту на товар і продукцію постачальника, обізнаності споживачів про товар постачальника та зростання товарообороту за договором шляхом реалізації товару через мережу супермаркетів БІЛЛА) та додаткові маркетингові послуги (зокрема, послуги з розміщення зображення та назви товару в листівці, що розповсюджується в торгових точках мережі супермаркетів БІЛЛА або шляхом роздачі на вулицях міста або поштою).

Вартість послуг вказується також у додатках до договорів. Звітним періодом вважається календарний місяць.

Оплата за наданні послуги здійснюється замовником банківським платежем на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого рахунку-фактури. Передбачено також можливість проведення розрахунків за договором шляхом заліку зустрічних однорідних вимог.

Підтвердженням належного виконання договору та відсутності претензій з боку замовника є підписаний сторонами акт здачі-приймання наданих послуг.

Як вбачається з додатків до договорів щодо надання послуг, зазначені виконавці зобов'язувалися надати на користь позивача наступні послуги: ТОВ «АТБ-Маркет» послуги з проведення фокус-груп; визначення відносної динаміки продажу продукції у торгівельній мережі; визначення обсягу продажу продукції у торгівельних точках у грошовому виразі, що приймали участь у дослідженні; проведення кількісного маркетингового дослідження у форматі польового анкетування (відкриті/закриті питання); обробка результатів маркетингового дослідження та надання звіту; on-line опитування споживачів на основі розробленої анкети з фіксованою кількістю питань; проведення телефонного опитування респондентів; визначення залишків продукції в магазинах, що приймали участь у дослідженні; визначення обсягу продажу продукції у торгівельних точках у кількісному виразі, що приймали участь у дослідженні; САРІ-опитування з використанням анкети з фіксованою кількістю питань; ТОВ «Фоззі-Фуд» послуги з надання необхідних послуг по передпродажній підготовці товару; ТОВ «Фора» послуги з проведення разових акцій по просуванню товарів замовника. Згідно додатку №7 до договорів поставок товарів та надання послуг від 01.09.2011 №25024 та від 01.10.2014 №25024 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» зобов'язувалося надавати позивачу маркетингові, інформаційні, рекламні та інші послуги за визначеним переліком (в т.ч. реклама в МЕТРО-пошті, послуги по організації просування та збуту товарів, послуги з організації додаткового інформування постачальника, послуги мерчандайзингу стосовно товарів, послуги з організації інформування постачальника через МЕТРО-лінк, тощо).

На підтвердження правомірності формування витрат і податкового кредиту за вказаним договором про надання послуг позивач надав копії наступних документів:

- додатків до договорів; актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг); звітів виконавця ТОВ «АТБ-Маркет» на теми «Визначення відносної динаміки продажу продукції ТМ «Мане»/ТМ «Царівна Анна»/ТМ «Вірменська фортеця» у торговій мережі ТОВ «АТБ-Маркет», «Визначення обсягу продаж продукції ТМ «Мане»/ТМ «Царівна Анна»/ТМ «Вірменська фортеця» у торгових точках мережі ТОВ «АТБ-Маркет» у грошовому виразі, що приймали участь у дослідженні за звітний період», «Визначення залишків продукції ТМ «Царівна Анна»/ТМ «Вірменська фортеця» у торгових точках мережі ТОВ «АТБ-Маркет», що приймали участь у дослідженні», «Визначення обсягу продаж продукції ТМ «Мане»/ТМ «Царівна Анна» у торгових точках мережі ТОВ «АТБ-Маркет» у кількісному виразі, що приймали участь у дослідженні за звітний період», звітів ТОВ «АТБ-Маркет» про проведені фокус-групові дослідження (проект «Коньяк», проект «Вино»), звітів ТОВ «АТБ-Маркет» про проведення опитування споживачів коньяку у містах Дніпропетровськ, Запоріжжя, Дніпродзержинськ, Новомосковск, Харкова, Нікополь, Кіровоград, Кремінчуг, звітів ТОВ «АТБ-Маркет» про проведені маркетингові дослідження на теми «Ситуація на ринку коньяку», «Анкетування споживачів коньяку», «Ситуація на ринку коньяку ТМ «Мане», звіту ТОВ «АТБ-Маркет» про проведене дослідження «Телефоне опитування споживачів коньяку ТМ «Мане»/ТМ «Царівна Анна»/ТМ «Вірменська фортеця»;

- звітів про надання послуг, складених ТОВ «Фоззі-Фуд» за результатами надання послуг по передпродажній підготовці товару (розміщення товарів замовника та інформації про них на видному місці в торгових залах певних магазинів), послуг логістики (постачання товарів постачальника на РЦ) - останні надавалися на підставі договору поставки від 26.04.2012 №2437;

- звітів про надання послуг, складених ТОВ «Фора» за результатами проведення разових акцій по просуванню товарів замовника (розміщення товарів замовника та інформації про них на видному місці в торгових залах певних магазинів) за квітень, жовтень-грудень 2013 року, січень, лютий, квітень, червень, серпень-листопад 2014 року;

- звітів з проведення маркетингових заходів, складених Підприємством з 100% ІІ «БІЛЛА-Україна» за результатами надання послуг спрямованих на стимулювання збуту продукції (розміщення товарів замовника в місцях продажу, розміщення інформаційних і рекламних матеріалів замовника у листівці виконавця);

- звітів про послуги надані постачальнику ТОВ «ПКЗ Україна», складені ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» за результатами надання маркетингових послуг - послуг з розміщення товарів постачальника в торгівельних центрах МЕТРО, послуг з організації просування товарів постачальника (внесення товарів постачальника до інформаційних баз продажу (онлайн-каталогів товарів), послуги з рекламування товарів постачальника в МЕТРО-пошті, послуги з організації інформування постачальника через МЕТРО-лінк та додаткового інформування постачальника щодо залишків товару, контролю продажів товарів постачальника, послуги з підтримки документообігу без застосування електронної системи передачі даних - EDI, транспортно-логістичних послуг;

- по всім контрагентам копії податкових накладних; виписок банку по особовому рахунку ТОВ «ПКЗ-Україна», платіжних доручень ТОВ «ПКЗ-Україна» з відмітками банків про проведення відповідних платежів; актів про залік взаємних вимог; актів перевірки розрахунків.

Як вбачається з акту перевірки, витрати з придбання маркетингових послуг були відображені позивачем у складі витрат на реалізацію товарів на рахунку бухгалтерського обліку 93 «Витрати на збут» у 2012 та 2013 роках.

Як зазначив позивач, проведення маркетингових досліджень та надання інших маркетингових послуг, послуг мерчандайзингу здійснювалось в рамках господарської діяльності позивача. А саме з метою популяризації продукції (лікеро-горілчаних виробів), постачальником яких є ТОВ «ПКЗ-Україна», серед споживачів та стимулювання споживчого попиту на такі товари, для збільшення в кінцевому результаті обсягів продажу товарів через мережу магазинів БІЛЛА, ФОРА, АТБ, Фоззі, торгівельних центрів МЕТРО.

На підтвердження наявності у ТОВ «ПКЗ-Україна» економічної доцільності в укладанні спірних договорів позивач надав до матеріалів справи графік співвідношення зростання чистого прибутку від реалізації продукції товариства у порівнянні з витратами на маркетингові послуги, що містять дані про зростання прибутку в 2,5 - 3 рази.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вищенаведені первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказ Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704), та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що акти здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) містять всі необхідні для ідентифікації господарських операцій реквізити, а також зазначені суми коштів, які позивач повинен сплатити за надані послуги. Відсутність в актах виконаних послуг посилань на розрахунок вартості наданих послуг та відомостей про кількість залучених до надання послуг трудових ресурсів жодним чином не може свідчити про відсутність господарських операцій, оскільки чинним законодавством не закріплено чіткої форми та змісту акта виконаних послуг, а тому, сторони договірних відносин вправі складати акти виконаних послуг на власний розсуд, за умови, що такі документи в повній мірі нададуть можливість ідентифікувати господарську операцію.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, з наявних матеріалів справи вбачається наявність взаємозв'язку між витратами ТОВ «ПКЗ-Україна» на придбання маркетингових послуг і послуг мерчандайзингу та здійсненням ним господарської діяльності з торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на дату підписання договорів, розрахункових та первинних документів контрагенти позивача не були припинені та були платниками податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що органом державної податкової служби як суб'єктом владних повноважень не доведено, що зазначені вище правочини є такими, що спрямовані на не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно, висновки акту перевірки є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність податкових повідомлень - рішень від 13 січня 2016 року №, №, №, № та, як наслідок, про задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки в інший частині постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржується, колегія суддів відповідно до частини першої статті 195 КАС України дійшла висновку про перегляд рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 30.01.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.