Справа № 736/1260/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про скасування рішення міської ради,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області про скасування рішення міської ради, в якому просив скасувати окремі положення рішення Корюківської міської ради 34 сесії 6-го скликання від 8 жовтня 2015 року «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива (крім безалкогольного) на території м. Корюківка у нічний час».

В обґрунтування своїх вимог вказує, що оскаржуваним рішенням порушено його право на вільний вибір товарів у зручний для нього час, яке передбачене Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, у зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивач мав альтернативний вибір для купівлі алкогольних напоїв у нічний час в закладах ресторанного господарства.

Судами встановлено, що прийняттю оскаржуваного рішення передували колективні звернення від мешканців та депутатів міста Корюківка щодо обмеження торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом в м. Корюківка в нічний час, яке було розглянуто міською радою в порядку, встановленому чинним законодавством. Суб'єктам господарювання та жителям міста через засоби масової інформації було запропоновано надати зауваження та пропозиції з приводу проекту регуляторного акта та аналізу регуляторного впливу проекту рішення щодо обмеження роздрібної торгівлі алкогольними напоями в м. Корюківка в нічний час.

Згідно з положеннями статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 № 4004-XII, органи місцевого самоврядування з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані: - забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; - вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об'єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Положеннями статті 151 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року, №481/95-ВР встановлені основні засади обмеження шкідливого впливу споживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які здійснюється шляхом реалізації правових (законодавчих), економічних, медичних та адміністративних заходів, зокрема, шляхом: пропаганди здорового способу життя, вільного від споживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; створення економічних та правових умов, що сприяють зменшенню споживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; охорони фізичного здоров'я людини.

Згідно з пунктом 7 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджений Постановою КМУ №854 від 30 липня 1996 року зручний для населення режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій інших форм власності встановлюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за погодженням з власником цього об'єкта.

Тобто, в даному випадку суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, а оскаржуване рішення є законним.

З урахуванням викладеного, висновки судів про відсутність підстав задоволення позовних вимог є правильними.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про скасування рішення міської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Мойсюк