Справа № 807/696/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. Справа № 876/8899/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника відповідача Марковича В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі №807/696/16 за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу №07.2-25/4 від 11.01.2016 року про звільнення, поновлення на посаді заступника начальника відділу ліцензування та адміністративних послуг та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Розгляд справи тричі відкладався за клопотаннями позивача у зв'язку із хворобою, проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем представлено не було. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов подано позивачем з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, КАС України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим, суд зазначає, що обчислення строку з дня вручення копії наказу про звільнення або трудової книжки є лише конкретизацією загального правила про обчислення строку з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його суб'єктивних трудових прав. Оскільки дізнатися два рази про одне й те саме порушення його прав неможливо, відтак, з цього випливає, що строк обчислюється з дня, коли вчинено більш ранню дію роботодавця, внаслідок якої працівник і дізнався про порушення його права. Якщо пізніше роботодавець вчинить й іншу дію, то до цього моменту працівник уже знає про порушення його права.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуваний наказ від 11.01.2016 року за №07.2-25/4 був вручений позивачеві 11.01.2016 року, що підтверджується підписом останнього на даному наказі.

Відтак, про можливе порушення трудових прав, що слугувало підставою звернення позивача до суду з даною позовною заяву, позивач дізнався 11.01.2016 року, а саме: після отримання копії наказу від 11.01.2016 року за №07.2-25/4.

Також, в матеріалах справи наявний Акт від 11.01.2016 року про відмову позивача від отримання трудової книжки при звільненні.

Таким чином, позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів 11.01.2016 року.

Однак, до суду позивач звернувся з позовною заявою 27.05.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи подання позивачем позовної заяви із пропуском строку звернення до адміністративного суду, відсутністю доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суд не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі №807/696/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді Н.В. Бруновська

Р.М. Шавель

Повний текст ухвали складено 31.01.2017р.