Справа № 548/1470/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"18" січня 2017 р. м. Київ К/800/1662/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана після закінчення строку, встановленого статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України підстави, вказані скаржником у заяві, визнані неповажними.

Так, за приписами частини 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

В свою чергу, за змістом частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Особливості обчислення процесуального строку визначені статтею 103 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Стаття 212 Кодексу адміністративного судочинства України пов'язує початок перебігу процесуального строку касаційного оскарження з моментом набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Необхідно також звернути увагу і на те, що вищезазначений строк не встановлений законодавцем виключно для підготовки і подачі касаційної скарги, а включає у себе і час, необхідний для виготовлення копії рішення суду на паперовому носії, його направлення особам, які беруть участь у справі, час поштового обігу, тощо.

У даному випадку, оскаржуване рішення апеляційного суду проголошено 12 грудня 2016 року.

Отже, з урахуванням наведених обставин, а також приписів названих правових норм процесуального законодавства, останнім днем строку касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі є вівторок 3 січня 2017 року включно.

Разом з тим, з даною касаційною скаргою представник відповідача звернувся лише 12 січня 2017 року згідно з датою, вказаною на відтиску поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого законом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження представник відповідача посилається на те, що не мав можливості оплатити судовий збір, оскільки є бюджетною установою, а у її кошторисі не було передбачено видатків на таку мету.

Проте, вказані доводи скаржника не можна визнати прийнятними, оскільки вони ґрунтуються на наявності суб'єктивних обставин і не впливають на можливість реалізації ним права на касаційне оскарження судових рішень.

У разі наявності труднощів щодо виконання вимог процесуального законодавства стосовно оплати судових витрат, особа, одночасно з подачею відповідної заяви, скарги має право звернутись клопотанням в порядку Глави 7 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про наявність підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач не вказав.

За приписами абзацу 1 частини 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, позивачеві необхідно вказати інші підстави для поновлення строку.

Про цьому, зазначаючи причини пропуску строку касаційного оскарження, які на думку заявника є поважними, останній повинен врахувати, що такі мають бути пов'язані з непереборними та об'єктивними обставинами незалежними від волі особи за наявності яких у останнього була відсутня реальна фізична можливість вчасно, тобто у встановлений процесуальним законом строк, звернутись до суду із відповідною заявою чи скаргою.

Також, для надання судом належної оцінки доводам, вказаним скаржником в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження і їх перевірки, такі повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Крім того, вказана касаційна скарга не відповідає вимогам частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником, всупереч вимог частини 5 цієї статті, не додано копію оскаржуваного рішення апеляційного суду, яке б відповідало вимогам, встановленим чинним процесуальним законодавством.

Так, згідно з положеннями статті 158 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови. Судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали.

В свою чергу, визначення поняття судового рішення та копії судового рішення, міститься також у абзацах 6 і 9 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740.

Судовим рішенням, у розумінні вищезазначених норм Порядку, є вирок, рішення, постанова, ухвала, окрема ухвала (постанова) суду, що ухвалені (постановлені) судами у кримінальних, цивільних, господарських справах, у справах адміністративної юрисдикції та у справах про адміністративні правопорушення, а також судовий наказ, виданий в порядку наказного провадження у цивільних справах.

Копією судового рішення на паперовому носії є документ, виготовлений в апараті суду з використанням або без використання комп'ютерної техніки, інформація в якому викладена у формі текстових даних та зафіксована на папері.

Отже, чинне законодавство України розрізняє поняття "судове рішення" та "копія судового рішення" і наділяє їх конкретним змістом.

Водночас, правила ведення діловодства у Вищому адміністративному суді України, апеляційних та окружних адміністративних судах встановлює, а порядок роботи з документами регламентує Інструкція з діловодства в адміністративних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 174 (далі - Інструкція).

За приписами пунктів 6.6.19, 6.6.18, абзацу 2 пункту 6.8.9 помічник судді або особа, яка його заміщує, здійснює оформлення копій судових рішень для надіслання сторонам у справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Копії ухвали повинні бути засвідчені написом "З оригіналом згідно" із зазначенням найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища. Підпис помічника судді або особи, яка його заміщує, яким засвідчується копія документа, скріплюється номерною печаткою, закріпленою за відповідним помічником судді таким чином, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер найменування посади особи, яка підписала документ.

Якщо копія викладена на кількох аркушах, вони, як правило, повинні бути прошнуровані нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідальної особи апарату суду і печаткою із зазначенням кількості зшитих аркушів, посади, прізвища, імені, по батькові відповідного працівника апарату суду.

Надання саме таких копій оскаржуваних рішень і вимагає частина 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому скаржнику необхідно надати копію рішення суду апеляційної інстанції, про скасування якого ставиться питання у скарзі, яке за формою відповідає вимогам наведених правових норм процесуального законодавства.

Окрім цього, у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2016 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на зазначене рішення суду першої інстанції була повернута скаржникові, а отже таке не переглядалось в апеляційному порядку, що виключає можливість перегляду цього рішення касаційним судом на даній стадії провадження у справі.

Виходячи з вимог статей 108, 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, скаргу слід залишити без руху, надати строк для усунення вказаних недоліків та роз'яснити наслідки невиконання вимог ухвали.

Керуючись статтями 108, 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2016 року відмовити.

Матеріали касаційної скарги, в цій частині, направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року залишити без руху.

Скаржнику надати тридцять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків та роз'яснити, що у випадку їх невиконання у відкритті касаційного провадження буде відмолено та/або повернуто касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Мойсюк