Справа № 820/6412/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 січня 2017 р. № 820/6412/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26 302,38 (податкові зобов'язання - 21 041,90 грн., штрафні санкції - 5 260,48);

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору від підприємницької діяльності у розмірі 2 674,98 грн. (податкові зобов'язання - 2 139,98 грн. та штрафні санкції - 535,00 грн.);

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.11.2016 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30 901,13 грн. (податкові зобов'язання - 24 720,90 грн., штрафні санкції - 6180,23 грн.);

- скасувати вимогу від 18.11.2016 № Ф- про сплату боргу з єдиного внеску у сумі 55 350,11 грн.;

- скасувати рішення від 18.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5 535,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ФО-П ОСОБА_1 документально підтверджено відображення витрат на придбання товарно - матеріальних цінностей в книзі обліку доходів та витрат, а тому, на думку позивача, заниження суми чистого оподаткованого доходу у 2014 та 2015 роках не було. За твердженням позивача, ФО-П ОСОБА_1 правомірно визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за 2014-2015 роки та сплачено в повному обсязі, а тому підстав для застосування штрафних санкцій не має. Оскільки ФО-П ОСОБА_1 не було занижено чистий оподаткований дохід у 2015 році, відсутні підстави для визначення військового збору у сумі 2139,98 грн.

Позивачем також вказано, що приймаючи податкове повідомлення - рішення від 18.11.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30901,13 грн. (за наслідками адміністративного оскарження) відповідач намагається зобов'язати платника податків сплатити безпідставно нараховані контролюючим органом грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб двічі.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд скасувати оскаржувані рішення контролюючого органу про донарахування позивачу грошових зобов'язань із податку на доходи фізичних осіб, військового збору від підприємницької діяльності та єдиного внеску.

Відповідач не скористався процесуальним правом надати заперечення на адміністративний позов або заяву про визнання позовних вимог.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог процесуального законодавства, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності неприбуття у судове засідання через канцелярію суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності зазначає наступне.

Судом встановлено, що Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. , за результатами якої складено акт перевірки від 12.07.2016 р. №1737/20-31-13-04-08/.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26302,38 (податкові зобов'язання - 21041,90 грн., штрафні санкції - 5260,48); від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору від підприємницької діяльності у розмірі 2674,98 грн. (податкові зобов'язання - 2 139,98 грн. та штрафні санкції - 535,00 грн.); від 09.09.2016 № форма «С», яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 185090,00, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 09.09.2016 № , яким застосовано штрафні санкції у розмірі 5536,33 грн. та вимогу від 12.07.2016 № Ф- про сплату боргу з єдиного внеску у розмірі 55363,28.

Позивач не погодився із вищевказаними рішеннями податкового органу та оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Харківській області (скарга від 20.09.2016 року).

За результатами розгляду скарги прийнято Рішення про результати розгляду скарги від 04.10.2016 № 550/ФОП/20-40-10-01-14, відповідно до якого вимогу від 12.07.2016 № Ф- скасовано та вважати відкликаною з дня прийняття цього рішення, зобов'язано Київську ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винести нову вимогу, з урахуванням вищевикладеного, згідно з вимогами чинного законодавства; Рішення про результати розгляду скарги від 19.10.2016 № 579/ФОП/20-40-10-01-14, згідно з яким рішення від 09.09.2016 № скасовано та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, зобов'язано Київську ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску, з урахуванням вищевикладеного, згідно з вимогами чинного законодавства; Рішення про результати розгляду скарги від 10.11.2016 № 600/ФОП/20-40-10-01-14, відповідно до якого скасовано повністю податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № про застосування штрафної санкції за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; збільшено податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 4598,75 грн., залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору від підприємницької діяльності.

За результатами адміністративного оскарження контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 18.11.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30901,13 грн., вимогу від 18.11.2016 № Ф- про сплату боргу з єдиного внеску у розмірі 55350,11 грн. та рішення від 18.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5535,01 грн.

Позивачем оскаржуються до суду податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26302,38 (податкові зобов'язання - 21041,90 грн., штрафні санкції - 5260,48); податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору від підприємницької діяльності у розмірі 2674,98 грн. (податкові зобов'язання - 2139,98 грн. та штрафні санкції - 535,00 грн.); податкове повідомлення - рішення від 18.11.2016 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30901,13 грн. (податкові зобов'язання - 24720,90 грн., штрафні санкції - 6180,23 грн.); вимога від 18.11.2016 № Ф- про сплату боргу з єдиного внеску у сумі 55350,11 грн.; рішення від 18.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5535,01 грн.

Відповідно до висновків акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення:

- незабезпечення своєчасного роздрукування фіскальних звітних чеків, чим порушені вимоги пункту 9 статті 3 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями;

- п. 177.1 та п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI, в результаті чого занижено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму - 21041,90 грн., у тому числі у 2014 р. на суму - 2532,43 грн., у 2015 р. на суму - 18509,47 грн.

- порушення п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI зі змінами та доповненнями, а саме - неналежне ведення обліку доходів та витрат;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п.11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування за 2014 - 2015 рр. у загальному розмірі - 55363,28 грн.;

- п. 12 ч. 1 ст. 3, ст.6 Закону України від 06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та продаж не оприбуткованих товарів на загальну суму - 91355,00 грн.

- порушення п. 16-1 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755- VI зі змінами та доповненнями, встановлено заниження військового збору за 2015 р. в сумі - 2139,98 грн.

Щодо порушень стосовно включення позивачем до складу витрат 2014 та 2015 років суми у розмірі 159548,13 грн. сплачену за товар, придбаний у ТОВ «Експансія», у ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» та ТЗОВ «СЕЙКО», суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 177.2 статті 177 Кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Пунктом 177.4 ст. 177 Кодексу визначено перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, до яких належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку, які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Пунктом 177.10 ст.177 Кодексу визначено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Судом встановлено, що до перевірки ФО-П ОСОБА_1 на підтвердження витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей за 2014 рік та 2015 рік надані фіскальні чеки, отримані від ТОВ «Експансія, у ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» та ТЗОВ «СЕЙКО», у книзі обліку доходів та витрат відображені придбані за цими фіскальними чеками товарно-матеріальні цінності, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією книги обліку доходів і витрат №8032 та копіями фіскальних чеків щодо придбання продукції у ТОВ «Експансія», у ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» та ТЗОВ «СЕЙКО» у спірний період.

Форму та Порядок ведення книги обліку доходів і витрат затверджено наказом Міндоходів від 16.09.2013 № 481 (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність визначено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Пунктом 6 зазначеного Порядку визначено порядок внесення відомостей до Книги обліку доходів та витрат.

Так, у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом.

Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг. Крім того, у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядок подання звітності, пов'язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок).

Відповідно до розділу ІІ Положення фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - касовий чек) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма № ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1 до цього Положення.

Касовий чек повинен містити такі обов'язкові реквізити: найменування господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери «ІД» (ідентифікаційні дані); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); назва товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ»; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та найменування або логотип виробника.

Судом встановлено, що надані до перевірки фіскальні чеки відповідають визначеним законодавством вимогам.

До суду не надано доказів на підтвердження того, що книга обліку доходів і витрат щодо спірних правовідносин велась з порушеннями вимог чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про відповідність підтвердження позивачем витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей за 2014-2015 рік вимогам чинного законодавства, відповідачем не спростовано факт правомірності визначення позивачем суми чистого оподаткованого доходу за 2014 та 2015 роки.

У зв'язку з тим, що відсутній об'єкт донарахування податку на доходи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування штрафної (фінансової) санкції, передбаченої п.п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у вказаних правовідносинах.

Щодо порушення позивачем абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п.11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями та п. 16-1 розділу ХХ Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п. 16-1 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (п.п.1.1-1.3 п.16-1 розділу ХХ Податкового кодексу України).

Суд зазначає, що донараховані позивачу суми грошових зобов'язань зі сплати єдиного внеску та військового збору прямо пропорційно залежать від суми оподатковуваного доходу позивача, і, відповідно, суми витрат для обчислення суми податку на доходи, єдиного внеску та військового збору.

Оскільки судом встановлено, що позивачем документально підтверджено відображення витрат на придбання товарно - матеріальних цінностей в книзі обліку доходів та витрат та відсутнє заниження суми чистого оподаткованого доходу у спірному періоді, відсутні підстави для донарахування позивачу грошових зобов'язань щодо сплати єдиного внеску та військового збору.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

У той же час відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності оскаржуваних рішень контролюючого органу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів належним чином правомірності податкових повідомлень - рішень від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26302,38 (податкові зобов'язання - 21041,90 грн., штрафні санкції - 5260,48); від 09.09.2016 № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору від підприємницької діяльності у розмірі 2674,98 грн. (податкові зобов'язання - 2139,98 грн. та штрафні санкції - 535,00 грн.); від 18.11.2016 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30901,13 грн. (податкові зобов'язання - 24720,90 грн., штрафні санкції - 6180,23 грн.); вимоги від 18.11.2016 № Ф- про сплату боргу з єдиного внеску у сумі 55350,11 грн.; рішення від 18.11.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5535,01 грн., а тому позовні вимоги про скасування зазначених вище рішень контролюючого органу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення - рішення від 18.11.2016 № , суд, у тому числі, звертає увагу на те, що відповідачем порушено приписи податкового законодавства з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Рішення про результати розгляду скарги від 10.11.2016 № 600/ФОП/20-40-10-01-14, збільшено податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 4598,75 грн.

Відповідно до п. 60.6 ПК України якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Наказом Міністерства фінансів від 28.12.2015 № 1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків. Відповідно до пункту 4 розділу ІІ зазначеного порядку якщо за результатами адміністративного оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, збільшуються, то крім раніше сформованого податкового повідомлення-рішення, складається та додатково надсилається (вручається) окреме податкове повідомлення-рішення на суму збільшення шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному порядку.

Судом встановлено, що відповідачем при винесенні податкового повідомлення - рішення від 18.11.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30901,13 грн. (податкові зобов'язання - 24720,90 грн., штрафні санкції - 6180,23 грн.) порушено вищевказані вимоги норм чинного законодавства, а саме винесено рішення на загальну суму порушення, а не на суму збільшення податкового зобов'язання позивача за результатами адміністративного оскарження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 року № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 26302,38 грн. (податкові зобов'язання - 21041,90 грн., штрафні санкції - 5260,48 грн.).

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.09.2016 року № форма «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору від підприємницької діяльності у розмірі 2674,98 грн. (податкові зобов'язання - 2139,98 грн. та штрафні санкції - 535,00 грн.).

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.11.2016 року № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 30901,13 грн. (податкові зобов'язання - 24720,90 грн., штрафні санкції - 6180,23 грн.).

Скасувати вимогу від 18.11.2016 року № Ф- про сплату боргу з єдиного внеску у сумі 55350,11 грн.

Скасувати рішення від 18.11.2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5535,01 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61033, АДРЕСА_1, код НОМЕР_5) суму сплаченого судового збору у розмірі 1207, 65 грн. (одна тисяча двісті сім) грн. 65 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Полях Н.А.