Справа № 2а-10969/10/2670
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя доповідач Земляна Г.В.
У Х В А Л А

31 січня 2017 року м. Київ

суддя Київського апеляційного адміністративного суду Земляна Г.В. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2012 року у справі за позовом Національного форуму профспілок України, Конфедерації Вільних профспілок України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Політичної партії «Самоврядна українська держава», ОСОБА_5 до Національної комісії регулювання електроенергетики України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання протиправним та скасування постанови №812 від 13 липня 2010 року,

В С Т А Н О В И В :

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Політичної партії «Самоврядна українська держава», ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України №812 від 13 липня 2010 року відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_1, 02 грудня 2016 року, подала апеляційну скаргу.

При прийнятті апеляційної скарги до розгляду встановлено, що вона подана з порушенням строків, встановлених ч. 2 ст. 186 КАС України, тобто апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом конкретизування вимог апеляційної скарги із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права та надати копії обґрунтованої апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, також надати вмотивоване клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження додаткової постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2012 року з документами в підтвердження поважності причин пропуску десятиденного строку на апеляційне оскарження та докази досягнення повноліття.

На виконання ухвали від 19 грудня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху на адресу суду від апелянта 25 січня 2017 року надійшли: квитанція про сплату судового збору, клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та конкретизовано вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, вважаю, що останнє задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною другою ст. 186 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до положень ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, законодавством регламентовано десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та повноваження суду поновити апелянту цей строк в разі його пропуску за наявності поважних причин.

Водночас, своєчасність звернення особи з апеляційною скаргою та/або поважність причин пропуску вищевказаного процесуального строку входить до предмету доказування і повинна підтверджувати відповідними доказами.

В свою чергу, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувана додаткова постанова винесена у відкритому судовому засіданні 30 серпня 2012 року (а.с.120 т.6), однак, з апеляційною скаргою апелянт звертається лише 02 грудня 2016 року, тобто більш ніж через чотири роки після її винесення.

При цьому, обґрунтовуючи поважність пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення в наданому клопотанні апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не було залучено до участі у справі в якості третьої особи до участі у справі, оскільки останній на той часу не виповнилось 18 років.

Однак суд не приймає до уваги вказані доводи, так як вони жодним чином не спростовують тих обставин, що відсутність у особи адміністративної процесуальної дієздатності не позбавляє її права мати адміністративну процесуальну правоздатність та захищати свої права, свободи й інтереси через законних представників - батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників чи інших осіб, визначених законом.

Крім того, відсутність законного представника, в силу ч. 9 ст. 56 КАС, також не є підставою для відмови неповнолітній особі у доступі до правосуддя.

Таким чином, апелянтом не наведено поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Слід зазначити, що Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 р. у справі "МШ "Голуб" проти України" зазначено, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

При цьому, згідно ч.2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, особи які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що остання могла оскаржити рішення лише після досягнення нею повноліття не можуть бути прийняті судом до уваги як поважні причини пропуску десятиденного строку на оскарження постанови суду, так як ОСОБА_1 досягла повноліття ще 21 квітня 2016 року, а з апеляційною скаргою звертається 02 грудня 2016 року, тобто через майже через сім місяців після досягнення повноліття.

Так як, позивачем в клопотанні про поновлення пропущеного строку не наведено поважних причин пропуску строку, то вважаю, що підстави для поновлення строку відсутні, тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Таким чином, вважаю, що позивачем пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України без поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо вказані апелянтом підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 189, 190 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2012 року у справі за позовом Національного форуму профспілок України, Конфедерації Вільних профспілок України, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Політичної партії «Самоврядна українська держава», ОСОБА_5 до Національної комісії регулювання електроенергетики України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання протиправним та скасування постанови №812 від 13 липня 2010 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя

Київського апеляційного адміністративного суду Г.В.Земляна