Справа № 810/280/17
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2017-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2017 року № 810/280/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.06.2015 №13979-17.

Пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

У силу положень частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.06.2015 №13979-17, яким відповідач визначив позивачу грошове зобов'язання у розмірі 25000,00 грн. Вказані вимоги мають очевидний майновий характер, оскільки впливають на склад майна позивача.

Проте позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому статтею 4 Закону України від «Про судовий збір» для позовів майнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

В силу частини 2 статті 50 цього Кодексу позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Так, згідно з частиною 1 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до частини 2 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VІ (далі-Закон № 5492) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Підпунктом шостим частини 7 статті 21 Закону № 5492 встановлено, що до паспорта громадянина України вноситься така інформація як дата народження.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правосуб'єктності є паспорт громадянина України, який у матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутній.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно із частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається з позовної заяви, оспорюваним податковим повідомленням-рішенням позивачеві було визначено грошове зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн.

Разом з цим, позивачем не приєднано до позовної заяви доказів, що свідчать про наявність у нього на праві власності транспортного засобу, що є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Крім того, у якості підстави позову позивач зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку на відповідній території до 15 лютого 2014 року прийняте не було, а тому нарахування вказаного податку у 2015 році є протиправним.

Проте позивачем до позовної заяви не приєднано копії відповідного рішення органу місцевого самоврядування про встановлення на території, де зареєстрований позивач, транспортного податку. Не містить позовна заява і посилань на реквізити вказаного рішення (дату та номер), а також на дату публікації його в офіційних виданнях.

В обґрунтування клопотання про визнання поважними причин пропуску звернення до суду позивач зазначає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення отримав засобами поштового зв'язку, проте конкретної дати, з якої йому стало відомо про порушення своїх прав та документального підтвердження вказаних обставин позовна заява також не містить.

Викладене вказує на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Вказані недоліки мають бути усунені у строк до 08 лютого 2017 року шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що має майновий характер, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI;

- копії паспорта громадянина України ОСОБА_1, у тому числі із відміткою про зареєстроване місце проживання;

- належним чином завірених доказів (у відповідності до кількості відповідачів), що підтверджують: (1) наявність у позивача на праві власності транспортного засобу, що є об'єктом оподаткування транспортним податком, (2) копії рішення органу місцевого самоврядування, яким встановлено транспортний податок на відповідній території, (3) копії конверту, у якому надійшло оспорюване податкове повідомлення-рішення;

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без руху.

2. Позивачеві у строк до 08 лютого 2017 року усунути наведені у даній ухвалі недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявникові.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.