Справа № 810/1068/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1068/16 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантек-Виробництво" до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантек-Виробництво" звернулося з позовом до Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Миронівської об'єднаної ДПІ (Кагарлицьке відділення) ГУ ДФС у Київській області від 11.02.2015 № в частині нарахувань податку на додану вартість в сумі 121 660,98 грн. та штрафних (фінансових) санкції (штрафів) в сумі 60 830,48 грн.;

- визнання протиправним та скасування нарахування пені в сумі 9 321,39 грн., зобов'язання внести виправлення до особового рахунку ТОВ "Пантек-Виробництво" з ПДВ, яким скасувати незаконне нарахування пені в сумі 9 321,39 грн., а також повернути вказану суму пені позивачу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року було здійснено процесуальне правонаступництво, а саме: Миронівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області змінено на - Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками Миронівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну виїзну позапланову перевірку ТОВ "Пантек - Виробництво" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо підтвердження відомостей від особи, яка мала правові відносини з ПВП "Квадро" за період з 01.11.2013 по 30.11.2013 та з ТОВ "Компанія "Флора України" за період з 01.04.2014 р. по 31.08.2014 р.

На підставі висновків, зроблених за наслідками перевірки Миронівською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.02.2015 р. № про сплату 1 134 161,00 грн. податку на додану вартість та відповідних штрафних санкцій в сумі 567 080,00 грн., а також від 11.02.2015 № про сплату 967 967,00 грн. податку на прибуток та відповідних штрафних санкцій в сумі 483 983,00 грн.

Судом встановлено, що ТОВ "Пантек-Виробництво" було подано до Миронівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області заяву про досягнення податкового компромісу (вих. №310 від 16.02.2015) на неузгоджені податкові зобов'язання за період відносин до 01.04.2014 р., що складає в сумі - податок на додану вартість 1 012 500,00 грн. та податок на прибуток приватних підприємств - 967 967,00 грн., щодо яких може бути застосований податковий компроміс.

Загальна сума податкових зобов'язань, що підлягає сплаті платником податків для досягнення податкового компромісу (5 відсотків) складає: податок на додану вартість - 50 625,00 грн., податок на прибуток приватних підприємств - 48 398,00 грн.

ТОВ "Пантек-Виробництво" сплачено до бюджету вищевказані суми згідно платіжних доручень від 19.02.2015р. №219 та №220.

Рішенням Миронівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 20.02.2015 р. погодилась щодо застосування процедури податкового компромісу до ТОВ "Пантек-Виробництво" згідно поданої заяви від 16.02.2015 р. №310 (вх.686/10) стосовно неузгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 1 012 500,00 грн. та ПП в сумі 967 967,00 грн., визначених у податкових повідомлення-рішеннях Миронівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 11.02.2015 № та №. В іншій частині податковий компроміс досягнутий не було, зокрема по взаємовідносинам з ПВП "Квадро" та ТОВ "Компанія "Флора України".

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України)

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Питання, пов'язані з формуванням платником податку на додану вартість податкового кредиту, врегульовано ст. 198 Податкового кодексу України. Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином оформленими податковими накладними та складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

В той же час, відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Згідно з п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно із п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях та реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

При цьому, у п.201.10 ст.201 ПК України зазначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Крім того, Вищий адміністративний суд України неодноразово зазначав, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що на постачання олії соняшникової було укладено Договір поставки від 22.11.2013 № 01/22/11- 13 між ТОВ "Пантек-виробництво" та ПВП "Квадро", а також Специфікація № 1 від 22.11.2013 до цього Договору. На виконання вказаного договору постачальником ПВП "Квадро" було видано на адресу ТОВ "Пантек-виробництво" такі видаткові накладні № 1599 від 22.11.2013 № 765 від 26.02.2014 та № 766 від 28.02.2014 р. на поставку сумарно 754,650 тон олії соняшникової, що підтверджується податковими накладним №231 від 22.11.2013 , № 127 від 26.02.2014 та № 128 від 28.02.2014.

Для продажу олії ТОВ "Пантек-Виробництво" було залучено комісіонера - ТОВ "Компанія "Флора України", про що укладено відповідний договір комісії від 22.11.2013 № 02/11-1ЗК, а також відповідні додатки до нього, які конкретизують умови та обсяги продажу товарів: Додаток 1 від 22.11.2013 р. на продаж 300 тон олії та Додаток 2 від 22.11.2013 р. на продаж 450 тон олії.

Оскільки Позивач не має власних виробничих можливостей для зберігання олії і транспортування, залучались відповідні послуги, для чого укладались господарські договори:

- Договір зберігання від 22.11.2013 №22/11-13, відповідно до якого були складені акти передавання майна на зберігання та повернення майна зі зберігання: Акт передачі олії в кількості 750 тон на зберігання від 22.11.2013, а також акти повернення майна зі зберігання від 25.02.2014, від 26.02.2014, від 28.02.2014, від 03.03.2014, від 04.03.2014 та від 06.03.2014, всього на повернення зі зберіганні 750 тон олії;

- Договір надання транспортних послуг від 25.02.2014 №25/02-01 щодо забезпечення транспортування 300 тон олії;

- Договір транспортного експедирування від 26.02.2014 №26/02-01 щодо забезпечення транспортування (та експедирування) 450 тон олії.

Як вбачається з матеріалів справи, передавання майна на комісію оформлювалось відповідними актами прийому-передачі: Акт № 25 від 25.02.2014, Акт № 26 від 26.02.2014, Акт № 26/1 від 26.02.2014, Акт № 28 від 28.02.2014, Акт № 3 від 03.03.2014, Акт № 4 від 04.03.2014, Акт № 6 від 06.03.2014. Всього було передано олії на комісію в обсязі 754,750 тон.

При цьому під час передачі майна на комісію та його зважуванні комісіонером було виявлено зниження ваги цього майна в межах норм природного убутку, про що складено Акт коригування ваги олії соняшникової до Договору комісії №02/11-13К від 22.11.2013. Загальний обсяг коригування склав згідно цього Акту 1,030 тон. Таким чином, комісіонеру фактично було передано на комісію (за вирахуванням цього коригування) обсяг олії 754,750 - 1,030 = 753,720 тон.

Експорт олії було здійснено комісіонером за рахунок Позивача згідно вантажно-митних декларацій: /2014/200585 та /2014/200587, сумарно в обсязі 753,720 тон., тобто в повному обсязі, переданому на комісію з урахуванням коригування ваги.

Щодо надання послуг ТОВ "Пантек-Виробництво" згідно вищенаведених договорів постачальником ТОВ "Компанія "Флора України" було оформлено наступні документи:

- щодо послуг зберігання - Акт надання послуг № 4 від 30.04.2014 р. в сумі 334 343,40 грн., в т.ч. ПДВ 55 723,90 грн. та відповідна податкова накладна № 7 від 30.04.2014 на суму ПДВ 55 723,90 грн.;

- щодо транспортних послуг - Акт надання послуг № 6 від 25.04.2014 р. в сумі 74 727,50 грн., в т.ч. ПДВ 12 454,58 грн. та відповідна податкова накладна № 5 від 25.04.2014 на суму ПДВ 12 454,58 грн.;

- щодо транспортно-експедиційних послуг Акт надання послуг № 7 від 26.04.2014 в сумі 205 128,00 грн., в т.ч. ПДВ 34 188,00 грн. та відповідна податкова накладна № 6 від 26.04.2014 на суму ПДВ 34 188,00 грн.;

Вартість послуг комісіонера ТОВ "Компанія "Флора України" зафіксовано у відповідних звітах комісіонера про хід виконання договору комісії на продаж товарів:

- Звіт №01/04-451 від 01.04.2014 із сумою комісійної винагороди в розмірі 29 850,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 975,00 грн. та відповідна податкова накладна № 3 від 01.04.2014 р. на суму ПДВ 4975,00 грн.;

- Звіт №01/04-461 від 01.04.2014 із сумою комісійної винагороди в розмірі 45 522,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 587,00 грн. та відповідна податкова накладна № 4 від 01.04.2014 на суму ПДВ 7 587,00 грн.;

- Додатковий звіт №01/08-451 від 27.08.2014 із сумою комісійної винагороди в розмірі 1 920,00 грн., в т.ч. ПДВ 320,00 грн. та відповідна податкова накладна № 3 від 27.08.2014 р. на суму ПДВ 320,00 грн.;

- Додатковий звіт №01/08-461 від 27.08.2014 із сумою комісійної винагороди в розмірі 1920,00 грн., в т.ч. ПДВ 320,00 грн. (відповідна податкова накладна до податкового кредиту позивачем не включалась);

Таким чином, вищезазначені первинні документи підтверджують товарний рух від постачальника до продажу цього товару покупцю на експорт. Всі вказані документи (насамперед, податкові накладні) належним чином оформлені та зареєстровані, до їхнього оформлення чи реєстрації Відповідачем не складено жодної претензії в Акті. Більш того, в Акті перевірки всі ці документи також наведені як по суті відносин, так і по сумах та кількості, зведені у відповідні таблиці та проаналізовані. Різниць чи відхилень Відповідачем не виявлено, а ТОВ "Компанія "Флора України" повністю сплатила відповідний ПДВ до бюджету.

Як вбачається з податкових накладних ТОВ "Компанія "Флора України" загальна сума сплаченого податку на додану вартість - 115248,48 грн.

Водночас, судом першої інстанції в якості свідків були допитані: директора ТОВ "Компанія "Флора України" ОСОБА_2 та директора ПВП "Квадро" ОСОБА_3

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 повідомив суду, що він працює директором ПВП "Квадро". На постачання олії соняшникової було укладено договір із ТОВ "Пантек-Виробництво". Договір був підписаний за юридичною адресою ПВП "Квадро". Пояснив, що підприємство переробляє насіння соняшника на олію. Поставка олії проводилась автомобільним транспортом або залізнодорожніми цистернами та інколи замовляємо транспорт спеціальний для перевезення олії. Вказав, що він не пам'ятає яким саме транспортом проводилась доставка товару ТОВ "Пантек-Виробництво" та не пам'ятає чи надавалися карантинні сертифікати, але сертифікати якості олії та товарно-транспортні накладні надавалися.

Допитана у якості свідка ОСОБА_2 повідомила суду, що вона працює директором ТОВ "Компанія "Флора України". Пояснила, що з директором ТОВ "Пантек-Виробництво" вона зустрічалася при передачі товару на склад. Вказала, що загальна кількість олії яку отримало їх підприємство близько 80 тон. Пояснила, що сертифікат якості товару та походження товару, товарно-транспортні накладні надавалися.

Крім того, від ПВП "Квадро" ТОВ "Пантек-Виробництво" отримало продукцію та на умовах договору комісії ця продукція була реалізована на експорт комісіонером ТОВ "Компанія "Флора України". Продукція поставлялась на адресу позивача, ТОВ "Пантек-Виробництво" оплачувалась, зберігалась на підставі договору зберігання, транспортувалась на умовах відповідних договорів на надання транспортно-експедиційних послуг, а потім була експортована на підставі відповідного договору комісії. Всі вказані етапи проходження цієї продукції на підприємстві ТОВ "Пантек-Виробництво" підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Вся продукція була експортована згідно вантажно-митних декларацій, а саме: 50001003/2014/200585 від 01.04.2014 р., 50001003/2014/200587 від 01.04.2014 р.

Надані позивачем первинні документи, відповідають вимогам передбачених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказаний договір є реальним, та спрямований на досягнення господарської мети, що підтверджується первинними документами.

Суд критично сприймає посилання відповідача на отримані дані щодо кримінальних проваджень проти контрагентів позивача, з огляду на те, що сам факт порушення кримінального провадження за ст. 205 КК України відносно контрагента без обвинувального вироку суду не є підставою для донарахування платнику податків грошових зобов'язань.

Наявність порушених кримінальних справ відносно посадових осіб контрагента також не може бути підставою для донарахування платнику податків грошових зобов'язань за умови, що господарська операція фактично була здійснена і всі первинні документи по ній оформлені належним чином.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 11.02.2015 № в частині нарахувань податку на додану вартість в сумі 121660,98 грн. та штрафних (фінансових) санкції (штрафів) в сумі 60830,48 грн. є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування нарахування пені в сумі 9321,39 грн. та зобов'язати внести виправлення до особового рахунку ТОВ "Пантек-Виробництво" з ПДВ, яким скасувати незаконне нарахування пені в сумі 9321,39 грн., а також повернути вказану суму, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Втім, позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтується дана позовна вимога та не надав суду жодного документа підтверджуючого нарахування відповідачем пені в сумі 9 321,39 грн., а тому дана вимога не підлягає задоволенню.

Відповідачем всупереч ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено належним чином правомірності податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі недостатньо обґрунтованих висновків про відсутність реального характеру господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.