Справа № 2а-4942/10/2570
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4942/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Падій В.В.

при секретарі Кондратенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом прокурора Бобровицького району в інтересах відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області до селянського фермерського господарства " Вікторія" про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

23.09.2010 року прокурор Бобровицького району звернувся до суду в інтересах відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області до селянського фермерського господарства "Вікторія" (далі СФГ "Вікторія") про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 68440,25 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в СФГ "Вікторія" середньооблікова кількість штатних працівників в 2008 році складала 296 осіб, а тому, відповідно Інструкції щодо заповнення форми звітності №10-ПІ, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 12 робочих місць. Відповідно до акту перевірки щодо дотримання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю щодо дотримання вимог статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» на підприємстві в 2008 році працювало 7 осіб, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, а отже відповідачем невиконаний норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, а саме не створено 5 робочих місць.

Представником позивача до суду надана заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, в звязку з невірно визначеною у позовній заяві сумою пені, просив збільшити її розмір, який становить 9159,63 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КАС України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Представник прокуратури вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та додатково пояснив, що відповідно ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Оскільки, відповідачем не було виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2008 року, тому до нього були застосовані адміністративно-господарські санкції та пеня в розмірі 69860,63 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що підприємством були створені робочі місця для працевлаштування інвалідів, також були подані оголошення про працевлаштування інвалідів до ТРК «Обрій» . Звіти про наявність вакансій протягом 2008 року подавались регулярно до центру зайнятості. В 2008 році для працевлаштування в СФГ "Вікторія" був направлений інвалід ОСОБА_1, однак останній від працевлаштування відмовився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України від 21.03.1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон № 875-XII) для підприємств (обєднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік у кількості одного робочого місця.

Частиною 2 статті 19 Закону № 875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік визначається відповідно до Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 року № 1442/11722.

Крім того, відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 19 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 Закону № 875-XII, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частинами 9, 10 статті 19 Закону № 875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів. Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 р. № 42 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2007 р. за № 117/13384 звіт складається роботодавцями щороку і до 1 березня, наступного після звітного періоду, подається або надсилається рекомендованим листом за місцем їх державної реєстрації відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Згідно акту перевірки щодо дотримання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю щодо дотримання вимог статей 19 і 20 Закону № 875-XII середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу у СФГ "Вікторія" в 2008 році становила 296 осіб та відповідно норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становив 12 робочих місць, працювало 7 осіб, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем вжито заходи щодо працевлаштування інвалідів шляхом створення робочих місць для інвалідів, також були подані оголошення про працевлаштування інвалідів до ТРК «Обрій», що підтверджується довідкою ТОВ «Телерадіокомпанія «Обрій» про те, що з 4 по 6 січня 2008 року в ефірі ТРК «Обрій» транслювалося оголошення СФГ "Вікторія" про наявність пяти робочих місць для працевлаштування інвалідів від 28.10.2010 року та довідкою про оголошення в телеефірі про наявність пяти робочих місць для працевлаштування інвалідів від 14.01.2008 року № 1. Звіти про наявність вакансій протягом 2008 року подавались регулярно до центру зайнятості. В 2008 році для працевлаштування в СФГ "Вікторія" був направлений інвалід ОСОБА_1, однак останній від працевлаштування відмовився.

Факт створення відповідачем робочих місць для працевлаштування інвалідів в судовому засіданні відповідачем не заперечувався.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону № 875-XII, згідно з якою забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ організацій чи до державної служби зайнятості. Цією нормою визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування здійснюється двома шляхами: безпосереднє звернення інваліда до підприємства або звернення інваліда до державної служби зайнятості з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії.

При цьому, ч. 3 ст. 18 Закону № 875-XII чітко визначені обовязки підприємства, що використовує найману працю: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів; звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вимоги були виконані відповідачем у повному обсязі.

Отже, відповідачем вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів і на нього не може бути покладена відповідальність за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Бобровицького району в інтересах відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області до селянського фермерського господарства " Вікторія" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог прокурора Бобровицького району в інтересах відділення Фонду соціального захисту інвалідів у Чернігівській області до селянського фермерського господарства " Вікторія" - відмовити повністю.

Порядок апеляційного оскарження постанови суду, передбачений ст.. 185-186 КАС України.

< Поле для вводу тексту >

Суддя Падій В.В.