Справа № 554/7495/16-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 р. Справа № 554/7495/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25.11.2016р. по справі № 554/7495/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку їй пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 07.06.2016р., виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 26.05.2016р. №18-268/вих.16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, згідно зі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (№1789-ХІІ) та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум без обмежень граничного розміру суми пенсії.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 25.11.2016р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову в перерахунку пенсії позивачу.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 07.06.16р., виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-268/вих.16 від 26.05.16р. у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, без обмеження граничного розміру суми пенсії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

07.06.2016р. позивач звернулася до Управління з заявою про перерахунок їй пенсії відповідно до довідки прокуратури Полтавської області № 18-268/вих.16 від 26.05.2016р.

Рішенням Управління № 2200 від 07.06.2016р., позивачу відмовлено у проведенні вказаного перерахунку з посиланням на пункт 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 0.03.15р. № 213-ІІІ.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу призначено пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури, не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р., а саме ст. 50-1, яка не передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, між тим, у подальшому вона зазнала змін та було визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру" від 12.07.2001 р. №2663-III, тобто позивач набув право на цю соціальну гарантію та не може бути його позбавлений.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії позивача, граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, з урахуванням змін до ст. 50-1 від 12.07.2001р. Законом України "Про внесення змін до Закону України Про прокуратуру", його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., з урахуванням змін, було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 02.06.2016р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 25.05.2016р. №18-268/вих.-16, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України не було прийнято нормативно-правовий акт, який би врегулював порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

З матеріалів справи встановлено, що в довідці за від 26.05.2016р. №18-268/вих.16 зазначено заробітну плату позивача на 01.12.2015р., яка складається з: основного окладу 2894,00 грн., класного чину 135,00 грн., вислуги років 1211,60 грн., інших виплат 14262,55 грн., всього 18503,15 грн. (а.с.11).

Проте, колегія суддів встановила, що у вказаній довідці відсутня розшифровка виплат, зазначених під назвою інші виплати, а також не визначено, чи підлягає нарахуванню на вказані виплати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У вказаній довідці прокуратури Полтавської області від 26.05.2016р. №18-268/вих.16 зазначено, що вона була видана на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів.

Крім того, на час видачі довідки постановою правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04.09.2013р. (в редакції на час видачі довідки та прийняття рішення), затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, яка містить розшифровку назв всіх складових заробітної плати та посилання, що на всі виплати, включені в довідку, нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Вказані норми щодо обов'язкового зазначення у довідці про нарахування на всі виплати страхових внесків відповідають вимогам ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції до 15.07.2015р.) та ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції з 15.07.2015 р.), відповідно до яких, пенсія призначається у відсотковому розмірі від заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У зв'язку з тим, що довідка прокуратури Полтавської області від 26.05.2016р. №18-268/вих.16 не відповідає приписам діючих нормативних актів, то колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було обґрунтовано відмовлено у перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята без врахування зазначених приписів норм матеріального права, що призвело до необґрунтованого зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 07.06.2016р., на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 26.05.2016 року №18-268/вих.16.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25.11.2016р. по справі № 554/7495/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст постанови виготовлений 30.01.2017 р.