Справа № 803/1219/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 876/7488/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» до Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (далі ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі Жмеринська ОДПІ) від 25.07.2016 року № НОМЕР_1, яким товариству було збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку з реалізації підакцизних товарів на 1 008 532,98 грн., з яких 672 355,32 грн. за основним платежем та 336 177,66 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року у справі № 803/1219/16 позов було задоволено.

У своїй апеляційній скарзі Жмеринська ОДПІ просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Жмеринською ОДПІ було отримано від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління ДФС лист від 11.07.2016 року № 8979/28-06-14-00 «Про направлення витягу з акту планової виїзної перевірки ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» від 04.07.2016 № 203/28-06-14-00/37821544 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів) дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 27.07.2011 по 31.12.2015» для винесення податкового повідомлення-рішення по акцизному податку. Відповідно до цього витягу за період з 27.07.2011 року по 31.12.2015 року ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» задекларовано акцизного податку у сумі 472 884 828,00 грн. Перевіркою повноти нарахування ПДВ за період з 27.07.2011 року по 31.12.2015 року встановлено заниження акцизного податку на суму 530 030 582,32 грн. за 2015 рік.

Враховуючи дані, вказані у витягу з акту зазначеної перевірки, Жмеринською ОДПІ було винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримала вимоги, викладені у апеляційній скарзі, та просила скасувати постанову суду першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ».

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу -0 без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи позов ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», суд першої інстанції виходив із того, що висновок контролюючого органу щодо виключно роздрібного характеру торгівлі нафтопродуктами через мережу АЗС не відповідає нормам чинного законодавства України та призводить до неправильного трактування норм податкового законодавства, оскільки в законодавстві не існує обмежень щодо торгівлі нафтопродуктами через мережу АЗС оптом, а отже не кожен факт продажу пального на АЗС є роздрібним.

ТОВ «ВОГ РВІТЕЙЛ» було реалізовано своїм контрагентам оптові партії нафтопродуктів, відпуск яких за умовами поставки здійснювався по довірчим документам через АЗС. При відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС провадяться операції з продажу пального як кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є обєктом оподаткування акцизним податком з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, так і субєктам господарювання з метою комерційного або виробничого використання, що не є обєктом оподаткування даним податком.

Висновки контролюючого органу, наведені в акті перевірки від 04.07.2016 року №203/28-06-14-00/37821544, суперечать пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 та п. 216.9 ст. 216 ПК України, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, посадовими особами СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 27.07.2011 року по 31.12.2015 року, результати якої оформлено актом від 04.07.2016 № 203/28-06-14-00/37821544. Під час перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» вимог пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, пп. 215.3.4, 215.3.10 п. 215.3 ст. 215, п. 216.9 ст. 216 ПК України. При цьому протягом 2015 року ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» було подано до Жмеринської ОДПІ декларації акцизного податку за січень - грудень 2015 року, у яких, на думку контролюючого органу, заниження акцизного податку за 2015 рік становить 672 355,32 грн.

Вказані висновки лягли в основу прийнятого Жмеринською ОДПІ податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 25.07.2016 року, що оскаржене у рамках цієї адміністративної справи.

На переконання апеляційного суду, суть вказаного публічно-правового спору зводиться до перевірки обґрунтованості твердження податкового органу про те, що при відпуску через мережу АЗС нафтопродуктів здійснюється розрахункова операція, дата якої є датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (нафтопродуктів). Оскільки через мережу АЗС здійснюється лише роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, то такі операції є обєктом оподаткування акцизним податком, а ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» протиправно не нараховувало акцизний податок при здійсненні розрахункових операцій та відпуску нафтопродуктів із застосуванням талонів, паливних карток, смарт-карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів та ін.

Відповідно до матеріалів справи позивач здійснював реалізацію пального через АЗС контрагентам ПАТ «Вінницяагроспецпостач», ДП «Жмеринський лісгосп», ФГ «Рожепське», ТОВ «Тріада», ТОВ «Ріф-1», ТОВ «Фармак», ТОВ «ОСОБА_2 Транс», ТОВ фірма «Скорпіон-РП», ПП «Фірма «Яско», ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Черкаситрансгаз», ПАТ «Вінницяобленерго» СО «Жмеринські електричні мережі», КП «Северинівське», Центральна база забезпечення пально-мастильними матеріалами Національної гвардії України, ТОВ «Платани» згідно з договорами поставки нафтопродуктів від 22 січня 2015 року № Ш 02046, від 20 травня 2015 року № Ш 02208, від 28 вересня 2015 року № Ш 161300, від 06 січня 2015 року № К 08028, від 22 січня 2015 року № 0123/09, від 22 січня 2015 року № ШК-05075, від 26 грудня 2014 року № НОМЕР_2, від 16 квітня 2015 року № 9, а також за договорами купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС від 26 грудня 2013 року № С 02082, від 26 лютого 2015 року № С 02323, від 26 грудня 2013 року № С 02089, від 26 грудня 2013 року № С 02024, від 26 грудня 2013 року № С 02081, від 31 травня 2014 року № С 02250.

Реалізація позивачем вказаним контрагентам нафтопродуктів додатково підтверджується картками рахунка 3611 за 2015 рік за вказаними контрагентами, якими підтверджується факт здійснення оплати за товар, її дату та дату видаткової накладної, що підтверджує перехід права власності на товар.

Відповідно до умов договорів купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ) продавець зобовязувався передати у власність покупця через АЗС (АЗК), що розміщені на території України, з використанням смарт-карт ПММ, а покупець зобовязувався приймати у власність ПММ та оплати їх вартість. Товар за цими договорами постачався частинами на умовах EXW (Інкотермс 2000) франко-термінали АЗС, шляхом вибірки покупцем ПММ з АЗС. Датою поставки ПММ вважалася дата, що вказана в чеку з РОS-терміналу, або спеціальній відомості. Відпуск ПММ покупцю здійснюється на підставі предявлення смарт-карти оператору АЗС з використанням РОS-терміналу шляхом заправки ПММ транспортних засобів покупця в кількості та асортименті, обраних покупцем самостійно в межах добового (місячного) ліміту ПММ, встановленого на смарт-карті.

За умовами договорів поставки нафтопродуктів постачальник зобовязувався поставити покупцю нафтопродукти в асортименті (товар), а покупець прийняти від постачальника та оплатити його вартість. Після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії) шляхом підписання відповідного додатку, постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку (и) на пальне «WOG» встановленої форми відповідного номіналу. Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар. Термін дії карток на пальне вказується у видатковій накладній і погоджується шляхом підписання видаткової накладної на товар. У випадку якщо термін дії карток на пальне не вказаний у видатковій накладній, то термін дії карток на пальне становить 1 календарний рік від дати видаткової накладної. Товар постачається покупцю по-частково (товарними партіями) на умовах FCA (Інкотермс 2010) завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів автозаправних станцій (АЗС) постачальника. Датою поставки товару є дата отримання оператором АЗС картки на пальне від клієнта.

На думку суду апеляційної інстанції, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що положення вказаних договорів купівлі-продажу та поставки нафтопродуктів свідчать про те, що право власності на ПММ переходило до покупців з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар. Позивач здійснював продаж товару шляхом передачі покупцям карток на пальне, талонів та смарт-карток, на підставі яких вони у подальшому отримували пальне на АЗС. Тобто, фактичне придбання ПММ покупцями відбулося в момент отримання карток на пальне, талонів та смарт-карток, а на АЗС здійснювався лише фізичний відпуск належного покупцям пального, дата якого не співпадала з датою переходу права власності на ПММ.

Вказане дає підстави для висновку про те, що ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» були реалізовані своїм контрагентам оптові партії нафтопродуктів, фізичний відпуск яких здійснювався по довірчим документам через АЗС.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що реалізацією підакцизних товарів (продукції) є будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно із підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України продажем (реалізацією) товарів є будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Приписами підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України передбачено, що обєктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Положеннями пункту 215.1 статті 215 ПК України встановлено, що до підакцизних товарів належать, окрім іншого, нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне.

Відповідно до національного стандарту України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 року № 130, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг; оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

При цьому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі системного аналізу вказаних правових норм дійшов вірного висновку про те, що протягом 2015 року акцизний податок підлягав сплаті за операціями з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, а датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що додатково підтверджується внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909-VІІІ змінами до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 та пункту 216.9 статті 216 ПК України, які набрали чинності з 01 січня 2016 року.

Таким чином, операції з відпуску з АЗС пального субєктам господарювання для комерційного використання у 2015 році не підлягали оподаткуванню акцизним податком.

Крім того, відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковою операцією є приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Пунктом 7.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та звязку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 № 281/171/578/155, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 за № 805/15496 (далі Інструкція № 281), передбачено відпуск споживачам нафтопродуктів на підставі договорів або за готівку.

За приписами пункту 10.3 зазначеної Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється за готівку (пункту 10.3.1), за відомостями (пункт 10.3.2), за талонами (пункту 10.3.3) або за платіжним картками (пункту 10.3.4).

При цьому підпунктами 10.3.1.1, 10.3.1.5 підпункту пункту 10.3.1 пункту 10.3 Інструкції № 281 передбачено, що розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням реєстраторів розрахункових операцій, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 № 1315. Готівка, отримана від реалізації нафтопродуктів на АЗС, здається до каси підприємства або перераховується на поточний рахунок через відділення зв'язку або інкасується до банківської установи.

Разом із тим, підпунктом 10.3.2.1 підпункту 10.3.2 пункту 10.3.2 вказаної Інструкції встановлено, що відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою № 16-НП (додаток 16). Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

Підпунктами 10.3.4.1, 10.3.4.2 підпункту 10.3.4 пункту 10.3 цієї ж Інструкції передбачено, що відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.2005 № 137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 за № 543/10823, та інших нормативно-правових актів. Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Таким чином, чинним законодавством передбачено відпуск нафтопродуктів як за готівку без укладення письмового договору, так і на підставі договору за безготівковим розрахунком з використанням відомостей, талонів, платіжних паливних карток.

Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що відпуск нафтопродуктів через АЗС з прийманням готівки та видачею фіскального чека є розрахунковою операцією в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за якою виникають податкові зобовязання зі спати акцизного податку, а відпуск нафтопродуктів субєктам господарювання на підставі договору за безготівковим розрахунком з використанням відомостей, талонів, платіжних паливних карток протягом 2015 року не підпадав під визначення розрахункової операції в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а отже у позивача не виникали податкові зобовязання зі сплати акцизного податку за такими операціями.

Як вказано у розділі 3.3 (сторінки 796, 798-799) акту перевірки СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС від 04.07.2016 № 203/28-06-14-00/37821544, ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» не нараховувало акцизний податок на відпуск нафтопродуктів та скрапленого газу з АЗС та/або автомобільних газозаправних станцій при здійсненні розрахункових операцій та відпуску нафтопродуктів при застосуванні талонів та паливних карток, смарт-карток, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо та ін., а не за готівку, що додатково підтверджується наявними у матеріалах договорами поставки нафтопродуктів, договорами купівлі-продажу ПМП з використанням смарт-карток на АЗС, картками рахунку 3611 за 2015 рік, що свідчить про те, що у позивача не виникали податкові зобовязання зі сплати акцизного податку за такими операціями.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Жмеринської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі № 803/1219/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

ОСОБА_3

Ухвала у повному обсязі складена 26 січня 2017 року.