Справа № 640/13882/16-а
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Хлистун Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2016 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №362/80700/16 заступника начальника Харківської митниці ДФС- начальником УБМП Волокітіним Є.П. відносно позивача за ч.3 ст. 481 МК України у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення на момент винесення вказаної Постанови, зобов'язати відповідача повернути позивачу тимчасово вилучений транспортний засіб за протоколом про порушення митних правил №247/80700/16- б/в легковий автомобіль марки «MERCEDES- BENZ CLK230» д.р.н. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2, який має пошкодження кузова ззовні та салону автомобіля, зобов'язати відповідача повернути позивачу тимчасово вилучені документи: Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та страховий поліс №АІ9065959, та стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Заступник начальника Харківської митниці ДФС - начальник УБМП Волокітін Є.П., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил №362/80700/16, 30.08.2016 року визнав позивача винним у вчиненні порушення митних правил за ч.3 ст. 481 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказану постанову позивач не отримував, а 01.09.2016 року її отримав представник позивача. Дана постанова є протиправною, незаконною, необгрунтованою, та яка має бути скасована судом з наступних підстав. В провадженні Харківської митниці ДФС перебуває справа про порушення митних правил №362/80700/16 від 06.06.2016 року щодо позивача за ч.3 ст. 481 МК України. Протоколом встановлено, що 21.04.2016 року Харківською митницею ДФС було складено протокол про ПМП №247/80700/16 у відношенні позивача за ознаками ч.3 ст. 481 МК України, під час якого був встановлений факт не вивезення громадянином ОСОБА_1 автомобіля FORD SIERRA р.н. НОМЕР_4, VIN: НОМЕР_5 ввезеного ним на митну територію України 18.10.2013р. через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в режимі тимчасове ввезення до 1 року. У зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 Харківська митниця ДФС вбачає порушення митних правил - перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на 10 діб. Водночас протокол про порушення митних правил було складено 06.06.2016 року за відсутності позивача. В протоколі зазначено 2 понятих. В свою чергу позивач відмовився від підпису вказаного протоколу, чим було порушено його процесуальні права. Вказаний протокол було остаточно складено 07.06.2016 року в присутності позивача, який підписав вказаний протокол, надав письмові зауваження до нього та отримав копію останнього. Поняті, які були зазначені в протоколі 07.06.2016 року були відсутні під час складання протоколу та вручення його позивачу. Водночас позивачу не було роз'яснено його право на захист. Перекладач під час складання протоколу не залучався. Таким чином, вказаний протокол є недопустимим доказом по справі. Водночас у позивача був вилучений транспортний засіб разом з документами відповідно до протоколу про ПМП №247/80700/16 від 21.04.2016 року, проте в постанові їх доля вирішена не була. Позивач звертався до митниці з вимогою про повернення належного йому майна, але йому повернуто по теперішній час не було, що є грубим порушенням його права власності. Оскаржувана постанова не містить жодного посилання або

спростування письмових пояснень захисника позивача, які були подані до винесення оскаржуваної постанови. Також відповідачем було порушено імперативну норму при винесенні даної постанови щодо факту пропуску притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки стягнення повинно було накладено в строк до 19.04.2015 року, а триваючим дане правопорушення не є. Таким чином, митним органом було прийнято передчасні, незаконні та необгрунтовані постанови, які були винесені без урахуванням всіх фактичних обставин справи, що спричинює їх неправомірність, також в діях позивача відсутній склад порушення митних правил за ч.3 ст. 481 МК України, а також на час розгляду справи про порушення митних правил закінчився граничний строк накладення адміністративного стягнення.

Представник позивача ОСОБА_2 та позивач в судових засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що дане правопорушення є триваючим, та накладення митницею адміністративного стягнення на позивача відбулось з дотриманням строків, встановлених ст. 467 МК України, та розгляд справи про порушення митних правил №362/80700/ відбувся з дотриманням норм митного законодавства.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 21.04.2016 року Харківською митницею ДФС було складено протокол про ПМП №247/80700/16 відносно позивача, в ході якого було з'ясовано, що згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» вказаним громадянином 18.10.2013 року було ввезено через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль «FORD SIERRA», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_5, який до наступного часу не вивезено. Вказаний автомобіль було ввезено в режимі тимчасового ввозу (до 1 року) з метою особистого користування. Відповідно, кінцева дата вивезення транспортного засобу до 18.10.2014 р. включно.

Відповідно до частини 1статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, шо підтверджується відповідним документом.

Частиною 4 статті 380 МК України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 5 статті 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митний режим відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно із частиною 6 статті 380 МК України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режимі відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, (далі - Порядок №657):

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно пункту 5 розділу VIII Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом періоду з 18.10.2014 (дата закінчення строку дії митного режиму «Тимчасове ввезення») по 06.06.2016 (дата складання протоколу про порушення митних правил) позивач до органів доходів і зборів щодо продовження терміну тимчасового ввезення у зв'язку з аварією чи настанням дії обставин непереборної сили, які б перешкоджали йому вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в установлений термін не звертався.

Жодних пояснень з приводу неповідомлення митний орган про дію обставин непереборної сили позивачем під час розгляду справи надано не було.

Відтак, суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, що у даному випадку не було зроблено позивачем. Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які звернення та повідомлення про вказані обставини, що дає підстави для висновку про невиконання позивачем покладених на нього законодавством обов'язків, а саме, доведення факту аварії або дії непереборної сили, через що ним був порушений строк для транзитних перевезень.

Отже, транспортний засіб марки «FORD SIERRA», р.н. НОМЕР_4, VIN: НОМЕР_5, знаходиться на митній території України з порушенням митного законодавства.

Що стосується порушення строків винесення оскаржуваної постанови та накладання стягнення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.І ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику.

Статтею 488 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

В матеріалах справи про порушення митних правил наявний протокол про порушення митних правил від 06.06.2016 р. № 362/80700/16.

У випадку виявлення фактів невиконання зобов'язань або порушення термінів вивезення за межі митної території України ТЗ, що попередньо ввозився громадянином України в митному режимі тимчасового ввезення або транзиту (у т.ч. щодо раніше ввезених ТЗ) посадова особа митниці опитує громадянина по виявлених фактах та, у разі наявності ознак порушення митних правил, складає протокол про порушення митних правил, в залежності від митного режиму.

Відповідно до ч. 1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються митними органами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми видно, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження

цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України через митний пост "Мостиська" Львівської митниці по "зеленому коридору" в режимі "Тимчасове ввезення до 1 року " 18.10.2013 року , то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 18.10.2014 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

Як встановлено судом, митним органом таке правопорушення виявлене 21.04.2016 року, що зафіксовано у протоколі про порушення митних правил від 21.04.2016 року №247/807000/16, та в подальшому 06.06.2016 року був ще складений один протокол №362/80700/16.

При цьому, суд вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 30.08.2016 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення. А посилання представника позивача на постанову Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 року є недоцільним, оскільки вона була скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року.

Крім того, вимога позивача щодо неповернення позивачу вилученого транспортного засобу є необгрунтованою, оскільки згідно до Видаткової накладної (вимога) № 195 від 06.06.2016 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ CLK230» був виданий позивачу 06.06.2016, про що свідчить підпис позивача у графі "Прийняв(отримав)". Вимога про повернення позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу також задоволенню не підлягає, оскільки вони були вилучені згідно постанови про справі про ПМП №247/80700/16 від 01.06.2016 року Харківської митниці ДФС, яка була предметом розгляду справу в іншому складі суду, та представником позивачем не надано доказів, що позивачеві було відмовлено в їх видачі.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Ожте, враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування та визнання протиправною немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11,17,18,86,99,138,154,160,161,163,171-2 КАС України, ст.ст. 95, 192,381,481 МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ