Справа № 712/11922/16-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 21.11.2016, просив:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М.А. по ВП № 33647223;

- визнати протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по розгляду скарги ОСОБА_2 від 03.10.2016 та контролю за виконанням ВП № 33647223;

- зобов'язати посадових осіб ДВС - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Черкаській області Лисенка М.А. та начальника відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Черкаській області вжити вичерпних заходів (винести постанову про арешт коштів цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; провести опис майна боржника із накладенням на нього арешту, тощо) по належному виконанню виконавчого листа № 2-а/712/4/16, виданого 16.06.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М.А. від 07.11.2016 про закінчення виконавчого провадження № 51788739;

- зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження № 51788739 та стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду 10 000 (десять тисяч) грн.

- зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області по розгляду скарги ОСОБА_2 від 03.10.2016. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року відповідачем в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, колегія суддів суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для перегляду зазначеного судового рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.07.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком М.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51788739 про примусове виконання виконавчого листа № 2-а/712/4/16, виданого 16.06.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси, про зобов'язання управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області внести зміни до реєстру рішень щодо суми боргу та боржника по справі № 2-а 5113/11

Позивачем зазначено, що станом на 03.10.2016, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по ВП № 51788739 державним виконавцем не було вчинено жодної дії щодо примусового виконання виконавчого документу.

В зв'язку з цим, позивач 03.10.2016 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області із скаргою на бездіяльність державного виконавця та просив вжити належних заходів для виконання виконавчого листа № 2-а/712/4/16, виданого 16.06.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси. Проте скарга в десятиденний строк, визначений ч. 8 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження», не розглянута.

07.11.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком М.А. на підставі п. 8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51788739.

10.11.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком М.А., винесено постанову про виправлення граматичної помилки, якою постановлено виправити помилку в постанові про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2016, де була допущена граматична помилка, а саме: було зазначено п. 8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», на п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 10.11.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком М.А. на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51788739.

Також, в цей же день начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Гайдар А.В. позивачу направлений лист за № 21-30/6160 про те, що скарга від 03.10.2016 розглянута та задоволенню не підлягає.

Вважаючи вказані вище дії відповідача та постанову про закінчення виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2, 3 вказаної статті Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначає Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, що затверджений постановою КМУ від 03.09.2014 № 440 (далі - Положення № 440).

Відповідно до п. 2 Положення № 440 боржник - зазначений у рішенні суду або виконавчому документі суб'єкт, який повинен сплатити кошти або вчинити інші дії майнового характеру щодо особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено це рішення; відповідальна особа (особи) - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обов'язки з ведення обліку рішень, виконання яких гарантується державою, інвентаризації заборгованості за цими рішеннями та їх передачі до органу Казначейства; виконання рішення в повному обсязі - повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів, яка визначена рішенням, а також повне фактичне вчинення дій щодо майна за рішенням зобов'язального характеру; рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Згідно з п. 3 Положення № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Відповідно до п. 5 Положення зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 7 Положення № 440 відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою

Так, відповідно до п. 8 Положення рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості:

перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;

друга черга - рішення, пов'язані з трудовими правовідносинами;

третя черга - інші рішення.

Рішення вносяться до кожної з черг за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, за № .02.2015 відповідальною особою внесено данні щодо виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2011 № 2а-5113/2011 про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради у м. Черкаси здійснити нарахування та виплату позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, яка недорахована за 2010 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги, за виключенням суми фактично проведених виплат. Сума, яка підлягає виплаті стягувану становила 4 225,00 грн.

Відповідальною особою, згідно з наданою стягувачем ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2013 № 712/5499/13-а про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 2а-5113/11, внесено данні до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 46491463, а саме, управління праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради у м. Черкаси змінено на Департамент соціальної політики Черкаської міської ради.

Актом приймання-передавання за 1 квартал 2015 року від 10.04.2015 виконавчий лист Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2011 № 2а-5113/2011 щодо суми боргу в розмірі 4 225,00 грн. переданий для подальшого виконання до Головного управління казначейської служби України у Черкаській області.

Крім того, 06.07.2016 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшла заява ОСОБА_2 про виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2011 № 2а-5113/2011, про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради у м. Черкаси здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату суми щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, яка недорахована за 2010 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати допомоги, за виключенням суми фактично проведених виплат та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради у м. Черкаси здійснити ОСОБА_2, як інваліду війни другої групи нарахування та виплату суми щорічної разової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, яка недорахована за 2011 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати, за виключенням суми фактично проведених виплат.

В зв'язку з цим, 06.07.2016 внесено данні до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 51588463 в частині зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Соснівської районної ради у м. Черкаси здійснити ОСОБА_2, як інваліду війни другої групи нарахування та виплату суми щорічної разової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, яка недорахована за 2011 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати, за виключенням суми фактично проведених виплат з урахуванням виплачених сум. Як вбачається із наданої в подальшому інформації від Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, сума боргу, що підлягає стягненню в цій частині рішення становить 5 532,00 грн.

Документи щодо виконання суми боргу в розмірі 5 532,00 грн. на користь позивача, актом приймання-передавання за II квартал 2016 року від 08.07.2016 передані для подальшого виконання до Головного управління казначейської служби України у Черкаській області.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не є органом, що виконує рішення суду. Таким органом є орган казначейської служби. Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області лише проводить облік рішень судів, їх інвентаризацію та подальшу передачу до органу казначейської служби.

При цьому, ні Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ні Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою не передбачено процедури відкликання чи внесення змін до переданих документів.

Таким чином, черговість щодо рішення, запис про яке внесено за № 46491463 - не змінено, запис не вилучено, до нього внесено лише зміни щодо боржника.

Внесення змін щодо суми боргу є неможливим у зв'язку із тим, що документи вже передано до органу казначейської служби та на підставі окремої заяви стягувача внесено запис № 51588463.

Крім того, відповідно до п. 19 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, що затверджене постановою КМУ від 03.09.2014 № 440, бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно з п. 20 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, що затверджене постановою КМУ від 03.09.2014 № 440, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845

Як вбачається із ст. 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», фактична заборгованість, що виникла станом на 1 січня 2016 року за рішеннями судів, виконання яких гарантовано державою, а також за рішеннями Європейського суду з прав людини становить 7 544 562 370 гривень. Згідно цього ж Закону, на програму № 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» виділено лише 144 757,5 тис. грн.

Отже, рішення суду, де стягувачем є ОСОБА_2 є невиконаним не через бездіяльність чи неправомірні дії органу державної виконавчої служби чи органу казначейської служби, а через відсутність коштів для даної програми бюджету в належному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то відповідно до пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач не надав доказів причинного зв'язку між діями відповідача та завданою йому моральною шкодою, не навів міркувань, з яких він виходив, визначаючи розмір завданої моральної шкоди.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та відсутність правових підстав щодо їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.