Справа № 159/3979/16-а,2-а/159/119/16
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 876/9261/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Негріча Леоніда Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до відповідача - Волинської митниці ДФС, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. у справі про порушення митних правил № 2044/20508/2016 від 12 жовтня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник позивача в інтересах позивача оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивач - ОСОБА_1 скористався пільгами, передбаченими Додатком С (Додаток щодо транспортних засобів) до Конвенції про тимчасове ввезення (до якої Україна приєдналася 24 березня 2014 року), а саме: пільгами щодо тимчасового ввезення належного йому транспортного засобу. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що в законодавстві України відсутня пряма норма закону, яка б вказувала на те, що отримання іноземним громадянином посвідки на постійне проживання в Україні позбавляє такого іноземного громадянина статусу нерезидента. З огляду на наявні у позивача документи, які підтверджують його особу, зокрема: паспорт громадянина Російської Федерації, посвідку на постійне проживання в Україні, враховуючи, що позивач постійно проживає на території РФ і лише тимчасово знаходиться в Україні, можна стверджувати про неоднозначне трактування положень МК України щодо визначення статусу особи в конкретному випадку. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_1, котрий має посвідку на постійне місце проживання в Україні НОМЕР_1 від 24 грудня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1, 14 квітня 2016 року ввіз на митну територію України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит», автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований у встановленому порядку на території Російської Федерації.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС закінчився 19 квітня 2016 року, а через зону діяльності іншого митного органу - 24 квітня 2016 року.

Волинська митниця ДФС провела перевірку щодо виявлення транспортних засобів, які були ввезені громадянами - резидентами на митну територію України в митному режимі «транзит» та не вивезені в строки, встановлені ст. 95 МК України.

У результаті цієї перевірки за допомогою баз даних «Інспектор-2006», ЄАІС встановлено, що 14 квітня 2016 року на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, громадянин РФ ОСОБА_1 у митному режимі «транзит» ввіз легковий автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації - РФ), кузов номер НОМЕР_3 та станом на 25 вересня 2016 року його не вивіз та в інший митний режим не заявив.

26 квітня 2016 року Волинська митниця направила громадянину РФ ОСОБА_1 лист №642/03-70-67 щодо необхідності прибуття на митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС до 20 травня 2016 року для надання пояснень щодо причин та обставин не вивезення транспортного засобу та вирішення питання щодо складення протоколу про порушення митних правил.

Цей лист отримано ОСОБА_1 04 травня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.55).

У зв'язку з неприбуттям позивача на митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС до 20 травня 2016 року на адресу позивача повторно направлено лист від 29 серпня 2016 року №1290/03-70-67, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибуття до 20 вересня 2016 року для надання пояснень та вирішення питання щодо складення протоколу про порушення митних правил та вказано, що у випадку неявки до 20 вересня 2016 року протокол про порушення митних правил буде складений за відсутності позивача.

Цей лист також отримано ОСОБА_1 особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, на якому позивач власноручно здійснив підпис про отримання листа.

25 вересня 2016 року за цим фактом посадовою особою Волинської митниці ДФС - т.в.о. державного інспектора митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №2044/20508/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. від 12 жовтня 2016 року №2044/20508/2016 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки автомобіля марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації - РФ), кузов номер НОМЕР_3 до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст. 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин РФ ОСОБА_1, котрий має посвідку на постійне місце проживання в Україні НОМЕР_1 від 24 грудня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1, 14 квітня 2016 року ввіз на митну територію України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит», автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований у встановленому порядку на території Російської Федерації.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС закінчився 19 квітня 2016 року, а через зону діяльності іншого митного органу - 24 квітня 2016 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 не здійснив вивезення з митної території України цього транспортного засобу до 24 квітня 2016 року, тобто понад, встановлений ст.95 МК України, строк, і цю обставину не оспорює сам позивач.

Таким чином, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації - РФ), кузов номер НОМЕР_3, до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що оскільки він являється громадянином Російської Федерації, тому вказаний автомобіль ввозився ним на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення», а не в митному режимі «транзит», який зазначив інспектор митниці при оформлені транспортного засобу на митному посту «Доманове», виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України на строк до одного року дозволяється громадянам-нерезидентам.

Відповідно до п.33 ч.1 ст.4 МК України нерезиденти - це фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Згідно з п.50 ч.1 ст.4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном

П.5 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» визначено, що резиденти - це фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, що тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до п.8 ч.І ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Судом встановлено, що 24 грудня 2012 року позивач отримав посвідку серія НОМЕР_1 на постійне місце проживання в Україні, за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, з цього часу - 24 грудня 2012 року ОСОБА_1 перебуває на території України у правовому статусі громадянина-резидента, а тому не є особою, яка в розумінні вимог ст.380 МК України, може ввезти транспортний засіб у режимі «тимчасове ввезення» строком до одного року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 самостійно, відповідно до вимог ст.71 МК України, заявив режим «транзит» та подав документи, необхідні для пропуску на митну територію України транспортного засобу саме в цьому режимі, а тому безпідставними є його покликання на те, що працівники митного поста при оформленні його транспортного засобу зробили помилку, поставивши його в режим «транзит».

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся з заявою до в.о. начальника Волинської митниці ДФС, в якій просив перевести транспортний засіб з режиму «транзит» в режим «тимчасове ввезення», згідно п. 1 ст.380 МК України.

У відповідь на цю заяву Волинська митниця ДФС повідомила позивача про те, що згідно з п.1 ст.380 МК України ця норма застосовується до громадян-нерезидентів, разом з тим, оскільки у ОСОБА_1 є посвідка на постійне проживання, то відповідно до ч.50 ст.4 МК України він є громадянином-резидентом, а тому з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, необхідно вивезти за межі митної території України автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, або відповідно до п.4 ст.102 МК України помістити його в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених МК України. Також повідомлено позивача про те, що перевищення строків вивезення транспортного засобу тягне за собою застосування санкцій згідно зі ст. 470 МК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта щодо необхідності застосування до спірних правовідносин ч.1 ст. 380 МК України, яка регулює особливості тимчасового ввезення громадянами-нерезидентами транспортних засобів особистого користування на митну територію України є безпідставними, оскільки позивач здійснив ввезення автомобілю в Україну в режимі «транзит», а не режимі «тимчасове ввезення».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил прийнята правомірно, факт порушення позивачем митних правил доведено, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2016 року у справі № 159/3979/16-а, 2-а/159/119/16- без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: О.М. Гінда

М.П. Кушнерик