Справа № 826/11359/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кіо Транс" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіо Транс" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним та скасування наказу про анулювання ліцензії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіо Транс" звернулося до суду з позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним та скасування наказу про анулювання ліцензії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2015, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 касаційну скаргу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1.10.2015 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з пропущенням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, а також відсутні підстав вважати причини пропуску строку поважними.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З наведених вище приписів КАС України випливає, що адміністративний позов може бути поданий у межах строку звернення до адміністративного суду визначеного цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Враховуючи предмет адміністративного позову у цій справі, колегія суддів зазначає, що такий позов має бути поданий в межах визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, ст. 100 КАС України встановлено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ч. 1 ст. 100 КАС України).

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції з письмових поясненнях позивача, останнім було визнано факт того, що про оскаржуваний наказ він дізнався в червні 2013 року, однак з даним адміністративним позовом звернувся лише 11 червня 2015 року.

При цьому, суд першої інстанції правомірно не визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду, обґрунтовані зверненням позивачем зі скаргою до Експертно - апеляційної ради при Державному комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва, оскільки в силу положень статті 21 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" факт оскарження наказу № 473 від 11.06.2013 в адміністративному порядку не перешкоджав оскарженню відповідного наказу в судовому порядку.

Більш того, як вбачається з відповіді Державної регуляторної служби України від 28.07.2015 року №5519/0/20, до Експертно - апеляційної ради при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування у 2013 році скарга ТОВ «Кіо-Транс» не надходила.

Колегія суддів критично оцінює твердження апелянта про те, що ТОВ «Кіо-Транс» обґрунтованого надіялося на розгляд скарги та скасування наказу про анулювання ліцензії, з огляду на зазначене вище.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що з 15.06.2013 по квітень 2015 року коли позивача було повідомлено Київською обласною державною адміністрацією про намір розірвати договір про здійснення пасажирських перевезень у зв'язку з анулюванням ліцензії позивача на здійснення перевезень та до моменту звернення до суду - 11.06.2015 минув проміжок часу більше ніж півтора року, доказів ні підтвердження вчинення протягом якого дій щодо отримання рішення або інформації щодо відповідного рішення за результатами розгляду його скарги позивачем надано не було, які не зазначено про наявність відповідного факту.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на те, що доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, судове рішення постановлене з дотриманням норм процесуального права, тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кіо Транс" залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 30.01.2017 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.