Справа № 807/1098/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1098/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частин 3 та 7 КАС України 25 січня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 30 січня 2017 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса", якою просила суд прийняти позовну заяву до провадження суду; розглянути справу без участі інспекції; винести судове рішення, яким стягнути податковий борг з Публічного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Тиса", 88011, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Паризької комуни, буд.4, у розмірі 476532,45 грн. в т.ч. пеню в сумі 5521,82 грн.: по платежу 30 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 106366,31 грн.; по платежу 50 18010500 "земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 364644,32 грн., в т.ч. пені у сумі 5521,82 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках; направити Ужгородській ОДПІ постанову суду для виконання.

Позов мотивований тим, що відповідач не виконує зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 106366,31 грн. та земельного податку з юридичних осіб у розмірі 364644,32 грн., в т.ч. пені у сумі 5521,82 грн., внаслідок чого і виникла заборгованість до бюджету у розмірі 476532,45 грн..

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте пунктом другим прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 7).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 пунктом 16.1 підпунктом 16.1.4 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство "Машинобудівний завод "Тиса" зареєстроване за адресою: 88011, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, буд. 4, ( а.с.а.с. 11-13).

Відповідно до поданого позивачем розрахунку податкового боргу станом на 30 липня 2016 року за Публічним акціонерним товариством "Машинобудівний завод "Тиса" рахується податковий борг у розмірі 476532,45 грн., а саме по платежу 30 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 106366,31 грн. та по платежу 50 18010500 "земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 364644,32 грн., в т.ч. пеня у сумі 5521,82 грн. (а.с. 9).

Відповідачем було самостійно задекларовано суму грошового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, шляхом подання:

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20 травня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 113664 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання сплачена частково у розмірі 71059,69 грн., однак 42604,31 грн. залишається відповідачем не сплаченими (а.с.а.с. 19, 20);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19 червня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 5728 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 21, 22);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20 липня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4773 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 23, 24);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17 серпня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4331 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 25, 26);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18 вересня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4613 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 27, 28);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19 жовтня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 2954 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 29, 30);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19 листопада 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4697 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 31, 32);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18 грудня 2015 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4700 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 33, 34);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19 січня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4696 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 35, 36);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20 лютого 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4701 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 37);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19 березня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3773 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 38);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18 квітня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4693 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 39);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18 травня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4700 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 40);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17 червня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4700 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 41);

- податкової декларації з податку на додану вартість від 14 липня 2016 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4703 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с. 42);

- податковий розрахунок земельного податку від 24 лютого 2015 року № (травень-грудень 2015 року), відповідно до якого загальна сума задекларованого податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 177089,12 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 43, 44);

- податковий розрахунок земельного податку від 22 лютого 2016 року № (січень-червень 2016 року), відповідно до якого загальна сума задекларованого податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 187555,20 грн.. Проте самостійно задекларована сума грошового зобов'язання залишається відповідачем не сплаченою в повному обсязі (а.с.а.с. 45, 46).

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 Податкового Кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 285 пункту 285.1 Податкового кодексу України базовим податковим( звітнім) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до статті 287 пункту 287.1 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 286 пунктом 286.2 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно статті 287 пункту 287.3 Податкового Кодексу України - податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно статті 59 пункту 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Так, з метою погашення заборгованості відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ю" від 27 грудня 2013 року № 174-15. Дана вимога була вручена відповідачу 13 січня 2014 року, про що свідчить його підпис на корінці даної податкової вимоги (а.с. 47).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.162. Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно статті 129 пункту 129.1.1 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку установленому для погашення податкового боргу.

У відповідності до статті 129 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, Відповідачу було проведено нарахування пені у сумі 5521,82 грн., яка також залишається ним непогашеною (а.с.а.с. 14, 15).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 Податкового Кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Станом на день звернення до суду та на час розгляду справи в суді, підприємством не вжито заходів, щодо погашення в добровільному порядку заборгованості по самостійно узгодженому податковому зобов'язанню із платежів, які зазначені у розрахунку податкового боргу, що слугує підставою для стягнення податкового боргу за рішенням суду .

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами, а саме: картками обліку (а.с.а.с. 14-18), податковою вимогою (а.с. 47), податковими деклараціями (а.с.а.с. 19-46), відповідачем не спростовані (заперечення проти позову відповідач суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства ?Машинобудівний завод ?Тиса? про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ?Машинобудівний завод ?Тиса? (88011, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, буд. 4, ) з коштів, які перебувають у його власності, в тому числі коштів з рахунків у банках, обслуговуючих Публічне акціонерне товариство ?Машинобудівний завод ?Тиса?, податковий борг у розмірі 476532,45 (чотирьохсот семидесяти шести тисяч п'ятиста тридцяти двох грн. 45 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко