Справа № 564/1969/16-а
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1969/16-а

Рядок статзвіту № 87

26 січня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркуна О. С.

з участю секретаря Забейди А. В.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача - Шмайхель А.К., представника відповідача - Антонюк Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнанання протиправним рішення про відмову Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2, з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 03.10.2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у поданих на адресу суду запереченнях.

Свідок ОСОБА_2 вказав, що він працював з позивачем у військовій частині майстром з 1979 по 1992 рік. Повідомив суду, що ОСОБА_1 дійсно незалежно від основної роботи електрогазозварника здійснював ремонт комунікацій водних труб, опалення та каналізації, відповідно ремонт здійснювався коли була необхідність, бували випадки, що і в ночі, зазначив, що йому не відомо чи оплачувалася позивачу дана робота.

Свідок ОСОБА_3 показав, що він працював разом з позивачем, ОСОБА_1 працював на посаді сварщика. Свідок вказав, що він працював за сумісництвом головою профспілки і неодноразово до нього зверталося керівництво з проханням надати дозвіл ОСОБА_1 позаробочий час здійснювати ремонт водних труб або інших мереж, оскільки ті були старі і часто ламалися.

Вислухавши сторін, свідків та дослідивши надані сторонами докази, давши оцінку обґрунтованості позицій сторін у позовній заяві та у запереченні на позов відповідача, суд приходить до висновку про те, що прийняте рішення відповідачем про відмову призначити позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправним, а позовні вимоги - обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Встановлено, що 31.12.2015 року ОСОБА_1 , якому 03.10.2015 року виповнилось 55 років, звернувся до відповідача УПФ України в Костопільському районі Рівненської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підтвердження загального та пільгового стажу ОСОБА_1 було надано УПФ України в Костопільському районі наступні документи:

- трудова книжка НОМЕР_1 від 10.11.1981 р.;

- уточнююча довідка про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах № 184 від 17.12.2015 року;

- довідка № 185 від 17.12.2015 року про відпрацьовані вихододні в пільгових умовах за період з 1992 по 2007 рік;

- наказ № 51 від 10.09.1992 року «Про проведення атестації місць за умовами праці».

- витяг з наказу № 66 від 16.11.1992 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визнання права працівників на пільгове пенсійне забезпечення , інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством», згідно якого, за результатами атестації робочих місць, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 електрогазозварнику ручного зварювання 7212.2;

- витяг з наказу № 382 від 31.12.2003 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці»;

- витяг з наказу № 137 від 26.05.2004 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбаченні чинним законодавством», згідно якого, за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 електрогазозварнику 7212;

- витяг з наказу № 621 від 15.12.2015 року «Про внесення змін до атестації робочих місць за 2004 рік»;

- архівну довідку № 179-2/1264 від 17.08.2015 року;

- акт № 1 від 05.01.2015 року зустрічної звірки первинних документів факту роботи електрогазозварником ОСОБА_1 в шкідливих і важких умовах праці проведений УПФ в Рівненському районі;

- картку форми Т-2;

- особові рахунки по нарахуванню заробітної плати за 1992-2007 роки;

- акт з питань підтвердження трудового стажу від 24.02.2016 року проведений УПФ в Шевченківському районі м. Львів.

Однак, згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі за № 3175/03 від 28.07.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Так як, Управлінням Пенсійного фонду в Костопільському районі було встановлено, що позивач працюючи на посаді електрогазозварника було дозволено сумісництво по професії слюсаря механізованих робіт 3 розряду, доплата 30%, працював по сумісництву по 31.12.2006 року, а професія за сумісництвом слюсара не передбачена Списком № 2 постановою Кабінету Міністрів України та становить понад 20 % робочого часу, визначеного для відповідних пільгових умов роботи (а.с. 7-8).

З даним висновком суд не погоджується виходячи з наступного.

За результатом перевірки Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області було встановлено, що ОСОБА_1 з 21.08.1985 року по 31.12.2006 року працював електрогазозварювальником з доплатою 30% тарифної ставки за сумісництвом професії слюсара механізованих робіт 3 розряду, що підтверджується актом Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з питань підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 від 24.02.2016 року (а.с. 26-28) та копією наказу командира військової частини 41683 № 205 від 21.08.1985 року (а.с. 37).

Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своє основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на тому ж або іншом; підприємстві, в установі, організації.

Робота за сумісництвом виконується або у вільний від основної роботи час, або в межах робочого дня, але за рахунок зменшення оплати за основним місцем роботи, оскільки особам, яким дозволено сумісництво в межах робочого дня, оплата праці за основним місцем роботи за час роботи по сумісництву не провадиться.

В той же час, суміщення професій (посад) - це виконання працівником на тому ж підприємстві поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) або обов`язків тимчасово відсутнього тимчасового працівника без звільнення від своєї основної роботи.

Тобто, ні за роботою за сумісництвом, ні за суміщенням обсяг робіт за основним місцем роботи не зменшується і робочий час також не скорочується.

Відмовляючи у призначенні пільгової пенсії УПФ України вказувало на той факт, що позивач не працював 80% робочого часу у шкідливих умовах, що передбачено як одну із основних умов призначення пільгової пенсії відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, так як робота за сумісництвом слюсара становила понад 20 % робочого часу, визнаного для відповідних пільгових умов роботи.

Однак, будь-яких фактів або доказів про роботу за період з 21.08.1985 року по 31.12.2006 року про неповний робочий день за основною професією електрогазозварником ОСОБА_1 не встановлено. Крім того, встановлено факт доплати 30% тарифної ставки за виконання обов`язків слюсара механізованих робіт 3 розряду, а не зниження заробітної плати за виконання роботи за основною професією електрогазозварника.

З показів свідків також встановлено, що позивач виконував роботу слюсара при необхідності та позаробочим часом.

А тому суд, вважає що висновок Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі про те, що оскільки ОСОБА_1 було встановлено доплату у розмірі 30 % за роботу по суміщенню посад свідчить про те, що він працював за основною посадою менше 80% часу є необґрунтованим і безпідставним, так як у відповідача відсутні документи або інші докази, які б стверджували, що позивач виконував у період з 21.08.1985 року по 31.12.2006 року електрогазозварника неповний робочий день.

Разом з цим, приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідач посилається на суміщення позивачем посад, серед яких є та , яка не передбачена Списками №1 і №2, що згідно до п.9 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженогоНаказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383, є підставою для призначення пенсії на загальних підставах.

Так, відповідно до вказаної норми, пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються: за Списком №2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1, а інша в Списку №2; на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша цими Списками не передбачена.

В той же час відповідачем ні в оскаржуваному рішенні, ні в судовому засіданні не мотивовано того, що чи означає призначення пенсії за сумісними роботами на загальних підставах, про яке йдеться у вказаній нормі Порядку, призначення пенсії за віком на загальних підставах без права на пільгове зниження пенсійного віку.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, за змістом цієї норми права, право на призначення пільгової пенсії законодавцем пов`язується лише з наявністю відповідного стажу на роботі, що передбачена Списком № 2, і не обмежується додатковими чинниками.

Враховуючи ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні визначається і діє принцип верховенства права, суд вважає помилковим посилання відповідача на п. 9 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженогоНаказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383, оскільки позивач звернувся про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за основним місцем роботи, а не роботою за сумісництвом.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день, на роботах з шкідливими важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій посаі і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.1 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, згідно з пунктом другим Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список N 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список N 2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п.2 даного Положення під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками,не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Таким чином підставою для зарахування періоду роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, є передусім наявність професії та виробництва в зазначених Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, за умовами зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менше як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва.

Посада електрогазозварювальника, на якій працював ОСОБА_1 ,передбачена п. 33 розділу ХХХІІІ Списку №2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2013 року № 36.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що позивач працював на посаді електрогазозварника в період з 05.01.1982 р. по 24.02.1982 року у військовій частині № НОМЕР_2 в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, в період з 25.02.1982 року по 27.12.1982 року працював на посаді електрогазозварника в колгоспі «Прогрес» Костопільського району Рівненської області, в період з 03.01.1983 року по 01.12.1997 року працював електрогазозварником в військовій частині № НОМЕР_2 , звідки 01.12.1997 року відповідно до наказу № 196 від 30.11.1997 року був переведений у військову частину НОМЕР_3 , де з 01.12.1997 року по 16.10.2007 рік працював на посаді електрогазозварника. 16.10.2007 року відповідно до наказу № 202 від 16.10.2007 року був переведений на посаду начальника тепло господарства, 03.08.2015 року, відповідно до наказу № 155 від 03.08.2015 переведено на посаду завідувача господарства.

Таким чином встановлено, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить більше 36 років, а стаж роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 25 років 9 місяців 4 дні. Даний факт представник відповідача не заперечувала.

Враховуючи, що посада електрогазозварника на якій працював ОСОБА_1 передбачена Списком № 2, його загальний трудовий стаж становить понад 30 років, а стаж роботи на посадах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить понад 12 років 6 місяців, про що свідчать записи у трудовій книжці, на займаній посаді він працював на повну ставку, що свідчить про виконання ним роботи електрогазозварювальника не менше як 80 % робочого часу, а також з матеріалів справи встановлено, що згідно наказу № 66 від 16.11.1992 року, наказу № 66 від 16.11.1992 року, наказу № 382 від 31.12.2003 року, наказу № 137 від 26.05.2004 та наказу № 641 від 15.12.2015 року проводилася атестація робочого місця за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення та інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством», згідно яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 електрогазозварнику, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до п. а) ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за віком призначається з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі 31.12.2015 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним 55 років, суд раху за вірне зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2, з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 03.10.2015 року.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1).

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 17, 71, 122, 158-159, 161-163, 167, 256 КАС України , суд
ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення про відмову Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2, з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 03.10.2015 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі на користь ОСОБА_1 судови збір в сумі 551 (п`ятсот п`ятдсят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяО. С. Цвіркун