Справа № 814/471/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/471/16

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Середа О. Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача Кришневої В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, скасування картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (далі ТОВ «МГЗ») звернулось до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі Миколаївська митниця). З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/000001/2, а також скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/00006 (а. с. 83).

В обґрунтування позову зазначалось, що 11 лютого 2016 року ТОВ «МГЗ» було надано Миколаївській митниці для митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, електронну митну декларацію № 504010000/2016/000358 для оформлення імпорту вантажу - сода каустична, гідроксид натрію, відповідно до якої позивачем визначена вартість товару за ціною контракту в розмірі 205 доларів США за тонну продукції. 12 лютого 2016 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 504010000/2016/000001/2, в якому зазначено, що метод за ціною договору (контракту) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутнє документальне обґрунтування формування ціни товару, декларантом не надані в повному обсязі витребувані митницею додаткові документи для підтвердження митної вартості. Митну вартість товару відповідачем визначено у розмірі 323,6 доларів США за тонну продукції із застосуванням резервного (шостого) методу, виходячи з митної вартості раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг. 12 лютого 2016 року Митним постом «Дніпро-Бузький» Миколаївської митниці складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 504010000/2016/00006. На думку позивача, відповідачем порушено норми Митного кодексу України щодо поняття митної вартості товару та методів її визначення, оскільки товариством правильно визначено митну вартість товару та надано всі необхідні документи щодо її підтвердження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року позовні вимоги ТОВ «МГЗ» задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/000001/2. Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/00006. Присуджено на користь позивача судовий збір у сумі 6020 грн. 14 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Миколаївської митниці в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме положення Митного кодексу України, Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів», Закону України «Про страхування» та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 року № 362. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «МГЗ» обліковується у Миколаївській митниці як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності.

Позивачем (Покупець) укладено з АТ «Єдина торгова компанія» (м. Стерлітамак, Республіка Башкортостан, Російська Федерація) (Продавець) контракт від 3 грудня 2015 року за № RF/RD/01-16/15-517 (далі Контракт), відповідно до якого Продавець поставляє, а Покупець приймає та оплачує товар (натр їдкий (гідроксид натрію)) на умовах Контракту. Сумарний обов'язковий об'єм Товару складає 48000 тон + 10% в перерахунку на 100% основної речовини. Ціна на товар в об'ємі 48000 тон +10% в перерахунку на 100% основної речовини, за 1 тону в перерахунку на 100% основної речовини розраховується за формулою: FOB MED Low мінус 60 доларів США, де FOB MED Low - середнє котирування FOB MED Low, яке публікується агентством ICIS, розраховане на основі ICIS priсing Caustic Soda (Europe Mediterranean) weekly report за попередні періоду відвантаження 2 місяці з 21 числа першого місяця по 20 число другого місяця. Ціна на товар за 1 тону в перерахунку на 100% основної речовини розраховується по формулі: FOB MED Low мінус 60 доларів США. Розрахована за такою формулою ціна вказується у Специфікаціях, які є невід'ємною частиною Контракту (а. с. 17-25).

Згідно Специфікації від 27 січня 2016 року № 2 до цього Контракту протягом лютого 2016 року АТ «Єдина торгова компанія» зобов'язується поставити позивачу 4000 +/- 5% тон товару, за ціною 205 доларів США за 1 тону, на загальну суму 820000 доларів США +/- 10% (а. с. 26).

11 лютого 2016 року ТОВ «МГЗ» надано Миколаївській митниці для митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, електронну митну декларацію № 504010000/2016/000358 для оформлення імпорту вантажу - сода каустична (гідроксид натрію), в якій митна вартість товару визначена за ціною Контракту, тобто за основним методом, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України (а. с. 27-29). Одночасно з митною декларацією декларант надав митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

За результатами розгляду наданих документів, відповідач для підтвердження заявленої митної вартості запропонував позивачу надати додаткові документи відповідно до переліку (а. с. 30).

Листом від 11 лютого 2016 року за № 45/101-10 на запит митного органу позивачем надано наступні документи: біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS priсing за останні 3 тижні, що формували цінову політику на товар згідно умов Контракту та Специфікації від 27 січня 2016 року № 2 (а. с. 62-69), а також копію митної декларації країни відправлення від 1 лютого 2016 року № 10311090/010216/0000681 (а. с. 43-44). Крім того, позивач повідомив відповідача, що інших витребуваних документів, зазначених в запиті, немає в наявності, оскільки вантаж - сода каустична, що є предметом Контракту, не страхувався; інших договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаних з Контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається, - не укладалось, тому що ТОВ «МГЗ» є кінцевим споживачем продукту, у зв'язку з чим зазначені документи не можуть бути надані (а. с. 31).

12 лютого 2016 року за результатами розгляду поданих підприємством документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 504010000/2016/000001/2, в якому зазначено, що метод за ціною договору (контракту) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування), відсутнє документальне обґрунтування формування ціни товару, декларантом не надані в повному обсязі витребувані митницею додаткові документи для підтвердження митної вартості. Митну вартість товару відповідачем визначено на рівні 0,3236/кг NаОН із застосуванням резервного (шостого) методу, виходячи з митної вартості раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг (а. с. 32-33).

Відповідачем також складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення за № 504010000/2016/00006. При цьому у картці відмови зазначено, що митне оформлення може бути здійснене за умови подання нової митної декларації (а. с. 34-36).

В порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 МК України, позивач звернувся до митного органу з метою випуску товарів у вільний обіг за митною вартістю, визначеною декларантом, у зв'язку із чим останнім була подана митна декларація та товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «МГЗ», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем до митного органу надано передбачений ст. 53 Митного кодексу України пакет документів, достатній для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за основним методом, а тому відсутні підстави для коригування контролюючим органом митної вартості товару.

Так, відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 50 названого Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 53 Кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно частинам 1, 5, 6, 7 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1 та 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Аналіз положень наведених статей Кодексу свідчить про те, що обов'язок доведення митної вартості товару лежить на декларанті. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 МК України передбачено обов'язок контролюючого органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», зареєстрованого Міністерством юстиції України 1 червня 2012 року за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як встановлено матеріалами справи, обґрунтовуючи сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, відповідач в оскаржуваних рішеннях зазначив про те, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування). Крім того, за висновком митного органу, декларантом не надано документальне обґрунтування формування ціни з урахуванням її числових значень (ціни товару, транспортних витрат до пункту призначення, страхування, документальне обґрунтування зниження ціни на 60 доларів США/тн), а також не надані в повному обсязі витребувані митницею додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Проте, оцінюючи оскаржене позивачем рішення Миколаївської митниці про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/000001/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 504010000/2016/00006, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушень позивачем норм Митного кодексу України, що зазначені у названому рішенні відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що імпортований товар (сода каустична (натр їдкий, гідроксид натрію)) позивач придбав у АТ «Єдина торгова компанія» за Контрактом від 3 грудня 2015 року за № RF/RD/01-16/15-517, відповідно до якого ціна на товар за 1 тону в перерахунку на 100% основної речовини розраховується по формулі: FOB MED Low мінус 60 доларів США, де FOB MED Low - середнє котирування FOB MED Low, яке публікується агентством ICIS, розраховане на основі ICIS priсing Caustic Soda (Europe Mediterranean) weekly report за попередні періоду відвантаження 2 місяці з 21 числа першого місяця по 20 число другого місяця. Згідно Специфікації від 27 січня 2016 року № 2 до названого контракту, протягом лютого 2016 року АТ «Єдина торгова компанія» зобов'язується поставити позивачу 4000 +/- 5% тон товару, за ціною 205 доларів США за 1 тону, на загальну суму 820000 доларів США +/- 10%. Факт оплати позивачем придбаного товару у визначеному в Специфікації розмірі підтверджується рахунком-фактурою (INVOICE) від 1 лютого 2016 року № V-21, платіжним дорученням від 22 лютого 2016 року, засвідченим банком, в якому відображено суму, що співпадає з сумою у зазначеному вище рахунку-фактурі, копією накладної № 21041184, а також митною декларацією країни відправлення № 10311090/010216/0000681 (а. с. 39, 40, 41, 43-44). Декларантом також надано сертифікат походження названого товару від 1 лютого 2016 року та паспорти якості за № № 280-293 (а. с. 46-59).

Крім того, на підтвердження реальності визначеної позивачем митної вартості товару, ТОВ «МГЗ» на адресу митного органу додатково надано біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS priсing станом на 25 грудня 2015 року, на 8 січня 2016 року та на 25 січня 2016 року (а. с. 62-69).

Посилання відповідача щодо надання знижки на товар у розмірі 60 доларів США, як на підставу застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару, не впливають на правильність визначеної декларантом митної вартості товару за обраним ним методом, оскільки відповідна знижка є складовою частиною формули розрахунку вартості товару та передбачена пунктом 2.2 названого вище Контракту, яку в подальшому погоджено умовами Специфікації від 27 січня 2016 року № 2. Отже, погодження такої ціни є результатом переговорів, вільного волевиявлення сторін та взаємовигідного співробітництва.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на положення законів України «Про перевезення небезпечних вантажів» та «Про страхування» з огляду на наступне.

Згідно п. 26 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні існує такий вид обов'язкового страхування, як страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків при перевезенні небезпечних вантажів. Виходячи з наведеного, апелянт вважає, що оскільки імпортований товар відноситься до небезпечних вантажів, то він повинен бути застрахованим, а вказана сума має входити до митної вартості товару.

Проте, з таким висновком митного органу погодитись не можна, оскільки страхування товару та страхування відповідальності перевізника небезпечних вантажів є різними за змістом видами страхування.

За змістом п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються у випадку, якщо здійснювалося страхування.

Як вбачається з листа АТ «Єдина торгова компанія» на адресу позивача від 9 лютого 2016 року за № 250/445, вантаж - сода каустична, що є предметом Контракту, не страхувався, оскільки страхування вантажу не є обов'язковим при поставці товару на умовах CPT (Incoterms 2010) (а. с. 61).

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов'язку перед продавцем щодо укладання договору страхування. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, двома сторонами, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов'язок страхування товару.

Крім того, не є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що наведений вище контракт з АТ «Єдина торгова компанія» є непрямим, оскільки в зазначеному вище листі АТ «Єдина торгова компанія» також надана відповідь, що документи щодо цінової пропозиції підприємств-виробників є конфіденційною інформацією, а тому не можуть бути надані.

При цьому, як встановлено матеріалами справи, позивачем інформовано Миколаївську митницю, що угоди із третіми особами на поставку товару, пов'язані з Контрактом від 3 грудня 2015 року за № RF/RD/01-16/15-517, не укладались, оскільки ТОВ «МГЗ» є кінцевим споживачем продукту (натр їдкий (гідроксид натрію)), а тому вказані документи не можуть бути надані (а. с. 31).

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Виходячи з наведених вище норм Митного кодексу України, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

При цьому відомості, які містяться в ЄАІС, а також в інших інформаційних базах відповідача, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідного рішення.

Оскільки, всупереч доводам апелянта, декларантом надано Миколаївській митниці передбачений ст. 53 МК України пакет документів, достатній для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої декларантом за ціною договору, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/000001/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12 лютого 2016 року № 504010000/2016/00006, є правильним.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що контроль за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару, який належить до виключної компетенції митного органу, полягає не в тому, щоб скоригувати митну вартість товару в бік збільшення, а в тому, щоб визначити реальну ціну товару, що ввозиться на територію України.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, здійсненого у попередні періоди, сам по собі не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, а також не може бути єдиною достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за визначеним декларантом методом.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко