Справа № 813/1028/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 р. Справа № 876/8946/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування податкової вимоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить визнати протиправними дії Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, які виразились у формуванні податкової вимоги № 2050-13 від 30.12.2015 року на підставі даних інформаційної системи (далі - ІС) «Податковий блок», яка не має комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю (порушення ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах») та скасувати податкову вимогу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 2050-13 від 30.12.2015 року в частині податкового боргу по земельному податку у розмірі 46 грн. 86 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Городоцька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, не погоджуючись з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції Вважає її такою, що прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі Городоцька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області зазначає, що на день формування оскаржуваної позивачем податкової вимоги (станом на 30.12.2015 року) заборгованість ОСОБА_1 по земельному податку з фізичних осіб становила 46,86 грн. (6,01 грн. (пеня) + 24,94 грн. (несплачена сума по розрахунку № 1445616 від 27.06.2014 року) + 15,91 грн. (несплачена сума по розрахунку № 1445617 від 27.06.2014 року), всього 46,86 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 30.08.2006 року зареєстрована Мостиською РДА Львівської області як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в Мостиському відділенні Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з 30.08.2006 року.

Згідно з рішенням Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2014 року № 1130/10/17-01 анульовано свідоцтво платника єдиного податку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 30.08.2006 року.

30.12.2015 року відповідачем сформована податкова вимога № 2050-13, згідно з якою станом на 29.12.2005 сума податкового боргу платника податків ОСОБА_1 за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 2127,87 грн., в тому числі 46,86 грн. - земельний податок та 2081,01 - єдиний податок з фізичних осіб.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині визнання протиправною та скасування податкової вимоги щодо сплати податкового боргу по земельному податку за 2014 рік в сумі 46,86 грн. вказав на те, що в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності нарахування позивачу податкового боргу по земельному податку у розмірі 40,85 грн., оскільки не надано доказів підстав виникнення вказаного боргу.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2014 року № 1130/10/17-01 анульовано свідоцтво платника єдиного податку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 30.08.2006 року та сформована податкова вимога № 2050-13, згідно з якою станом на 29.12.2005 сума податкового боргу платника податків ОСОБА_1 за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 2127,87 грн., в тому числі 46,86 грн. - земельний податок та 2081,01 - єдиний податок з фізичних осіб.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом першої інстанції в період з 01.01.2012 по 30.09.2014 позивач ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку за ставкою 20% група 2.

Згідно з даними інтегрованої картки ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб позивачу за період січень-вересень 2014 року нараховано до сплати згідно з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування суму в розмірі 2192,40грн. (з розрахунку 243,60грн.*9).

З урахуванням наявної станом на 20.01.2014 переплати у розмірі 111,39грн., на день формування оскарженої податкової вимоги №2050-13 від 30.12.2015 залишок нарахованої та не сплаченої суми до бюджету по єдиному податку з фізичних осіб за 2014 рік становив 2081,01грн.

Крім того, з інтегрованої картки платника податків АІС «Податковий блок» вбачається, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг з орендної плати по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 40,85 грн., але відсутні докази виникнення такої заборгованості.

Оскільки, доказів виникнення податкового зобов'язання відповідачем не надано, правомірності нарахування позивачу податкового боргу по земельному податку у розмірі 40,85 грн. не доведено.

Також відповідачем не надано доказів на підтвердження несплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань із земельного податку у встановлений податковим законодавством спосіб та строк.

Щодо покликань апелянта на те, що станом на 30.12.2015 року у позивача наявна заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 46,86 грн. (6,01 грн. (пеня) + 24,94 грн. (несплачена сума по розрахунку № 1445616 від 27.06.2014 року) + 15,91 грн. (несплачена сума по розрахунку № 1445617 від 27.06.2014 року), то апеляційний суд вважає такі покликання безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів наявності у позивача узгодженої та несплаченої суми податкового зобов'язання зазначеного у вказаній вище податковій вимозі, щодо виникнення боргу зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Городоцька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не надала суду витяги з інтегрованої картки платника відповідних податків - ОСОБА_1 та не спростувала належними доказами покликання позивача на відсутність такої заборгованості.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року по справі № 813/1028/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Т.В. Онишкевич

Р.П. Сеник

ухвала складена в повному обсязі 27.01.2017 року