Справа № 592/5569/16-а
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/5569/16-а
Провадження №2-а/592/208/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

представника позивача за договором: ОСОБА_1 ,

відповідачки: ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 за довіреністю: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

10.06.2016 року ОСОБА_4 звернувся до Ковпакіського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, із змісту якого вбачається, що ця позовна заява подана на підставі ст. 171-2 КАС України, яка надає право особі звернутися до місцевого загального суду як адміністративного щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності. 21.05.2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ПС2 № 755701 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено стягнення у виді штрафу 255 грн. . Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, нібито здійснив зупинку на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Засумської. Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_4 рухався по вул. ОСОБА_4 та начебто зупинився на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Засумської 21.05.2016 року о 12 годині 30 хвилин за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 5. Інспектор Загнибіда Н. П. звинуватила ОСОБА_4 в тому, що він нібито зупинився ближче 10 м до перехрестя, чим порушив п/п ґ п. 15.9. Правил дорожнього руху, за тією ж адресою: м. Суми, вул. Засумська, 5, інспектор Загнибіда Н. П. винесла постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Разом з тим, словосполучення на місці вчинення правопорушення та за місцем його вчинення не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 ОСОБА_5 положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення на місці вчинення правопорушення і за місцем його вчинення , які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення за місцем його вчинення , застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення , вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України . Ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч. 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Разом з тим, ст. 276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, інспектор Загнибіда Н. П. положень закону не дотрималася та розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушила права ОСОБА_4 . З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу) . Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Загнибіда Н. П. не надала ОСОБА_4 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі. Крім того, інспектор Загнибіда Н. П. проігнорувала вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Горбачевьский А. Я. пішов до свого патрульного автомобілю де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_5 грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. Таким чином, були встановлені такі порушення: 1. Відповідачка ОСОБА_2 незаконно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі. 2. Відповідачка ОСОБА_2 позбавила позивача ОСОБА_4 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. 3. Відповідачка ОСОБА_2 порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме: проігнорувала порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП. Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ; 4) безсторонньо (неупереджено) ; 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх обєднань) , вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. На підставі викладеного, він просив: 1. Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на місці зупинки транспортного засобу 21.05.2016 року за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 5. 2. Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 ПС2 № 755701 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 2 4) .

19.09.2016 року відповідачка ОСОБА_2 надала в судовому засіданні заперечення проти позову ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому вона зазначила про те, що ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 755701 від 21.05.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Вона вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав. 21.05.2016 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в м. Суми інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Суми капрал поліції ОСОБА_2 несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху разом з інспектором цієї ж роти капралом поліції ОСОБА_6. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 21.05.2016 року близько 12 години 30 хвилин на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Засумської нарядом було виявлено автомобіль Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1, водії якого здійснив зупинку ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушив вимоги п/п ґ п. 15.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32 Закону відповідачка підійшла до позивача, відрекомендувалась, пояснила суть правопорушення, попросила передати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло. Відповідачка пояснила позивачу про те, що він порушив вимоги п/п ґ п. 15.9. Правил дорожнього руху, а саме: здійснив зупинку ближче 10м від краю перехрещуваної проїзної частішій, за що передбачено відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після цього відповідачка розяснила позивачу його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також пояснила про те, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута на місці. Одразу ж після цього відповідачка, розглянувши в присутності позивача матеріали справи, винесла постанову серія ПС 2 № 755701 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідачка оголосила постанову та вручила її копію позивачу. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності до закону. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними в справі доказами, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було складено інспектором патрульної поліції, яка відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскільки позивачем було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відтак у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався. У відповідності до положень ст. 276 КУпАП відповідачкою було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Постанову було отримано позивачем у день її винесення, а саме: 21.05.2016 року, що підтверджується особистим підписом позивача. Із змісту постанови серія ПС 2 № 755701 вбачається, що відповідачкою, при притягненні до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП, були дотримані та виконані вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, про що свідчить розмір штрафу, що складає 255 гривень, тобто він є у межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стосовно розгляду справи інспектором на місці вчинення адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне. Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 зазначив про те, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення , в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Слід звернути увагу на те, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням дати офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті того, чи можна словосполучення за місцем його вчинення , яке міститься у цьому положенні, розуміти як таке, що дозволяє здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення одразу після складення протоколу про таке правопорушення. Практичну необхідність в офіційному тлумаченні вказаного положення КУпАП автор клопотання обґрунтовує неоднозначним його застосуванням судами України при розгляді справ щодо оскарження постанов про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху тощо. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення й адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у КУпАП неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: - порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77) ; - порушення правил полювання (ч. 1 ст. 85) ; - порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85) ; - порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107) ; - викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. 3 ст. 109) ; - викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2) ; - провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134) ; - безквитковий проїзд (ст. 135) ; - прояв неповаги до суду (ст. 185-3 ) . Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Разом із тим, 14.07.2015 року на виконання Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до ст. 258 КУпАП внесено зміни, а саме: після ч. 1 статтю доповнено новою частиною такого змісту: Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі . Окрім цього, на виконання Закону перше речення ч. 5 ст. 258 доповнено словами та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі . Таким чином, на сьогоднішній день провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі і за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому виді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 51, ст. ст. 161, 162 КАС України, вона просила відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 755701 від 21.05.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності (а. с. 21, 22) .

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 за договором ОСОБА_1 позов підтримав. Надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. Він просив: 1. Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на місці зупинки транспортного засобу 21.05.2016 року за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 5. 2. Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 ПС2 № 755701 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відкритому судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_3 позов не визнали, надали пояснення, аналогічні викладеним в запереченні. Вони просили відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 755701 від 21.05.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 за договором ОСОБА_1, пояснення відповідачки ОСОБА_2, її представника за довіреністю ОСОБА_3, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 755701 вбачається, що 21 травня 2016 року в м. Суми, вул. Засумська, буд. 5 інспектор 2-ої роти БПП капрал поліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, установила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія ВМВ № 035689, видане 07.10.2010 року Сумським відділом РЕР УДАІ, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фізична особа-підприємець, керуючи транспортним засобом SKODA OKTAVSA A5, номерний знак НОМЕР_1, 21 травня 2016 року о 12 годині 30 хвилин в м. Суми по вул. Засумській, буд. 5, здійснив зупинку на перехресті вилиці Засумська та вулиці Шевченка близько 10 метрів, чим порушив п/п ґ п. 15.9. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. на користь держави. На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_4 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 510 (пятсот десять) грн. 00 коп. на користь держави. Громадянину ОСОБА_4 розяснені положення статей 307, 308, а також права, передбачені статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями287 289 КУпАП: підпис. Посадова особа, яка застосувала адміністративне стягнення підпис. Копію постанови отримано: підпис (а. с. 5) .

Як вбачається з матеріалів справи, постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, яка відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Стосовно наведених доводів позивача щодо правової неможливості здійснити розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення на місці його вчинення, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 126, 127-1 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів КУпАП, суд зазначає, що в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення, правопорушення повязаного з безпекою руху передбаченог, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві повязаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення. До того ж, суд зазначає, що положення ч. 2 ст. 276 КУпАП слід вважати загальною та такою, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст. 256 КУпАП є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.05.2015 року по справі № 5-рп/2015 зазначив про те, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення , в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку не відноситься до ст. 258 КУпАП та її не тлумачить з урахуванням змін, що відбулися в КУпАП після прийняття такого рішення.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 256 КУпАП відповідачкою розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Постанову отримано позивачем у день її винесення, а саме 21.05.2016 року, що підтверджується особистим підписом позивача.

Як вбачається із змісту постанови серія ПС 2 № 755701, відповідачкою при притягненні до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП було виконано та дотримано вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, про що свідчить розмір штрафу, що складає 255 грн. , тобто він є в межах санкції ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що з огляду на характер вчиненого правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то його не можна вважати малозначним, а тому відповідач обґрунтовано не застосував наслідки ст. 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. На субєкта владних повноважень покладаються обовязки доказування свого правомірності свого рішення.

Суд, оцінивши всі надані суду позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, за яке був притягнений до адміністративної відповідальності, а відтак

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 відмовити повністю.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: І.Г. Бичков