Справа № 162/11/17
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/11/17
Провадження № 2-а/162/47/2017
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

10 січня 2017 року до Любешівського районного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є особою, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з 08 березня 2003 року отримує пенсію по віку. Починаючи з 01 січня 2004 року, відповідач змінив умови, норми та порядок її пенсійного забезпечення. При цьому, збільшуючи пенсію на 1% за понад мінімальний трудовий стаж, відповідач керувався тільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), тобто порушив право позивача на пільговий характер розрахункової величини, визначений частиною 2 статті 56 Закону України Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ). У зв'язку з наведеним позивач просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років в межах шестимісячного строку звернення до суду, звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, здійснювати нарахування та виплату вказаної доплати у подальшому.

В поданому до суду запереченні відповідач адміністративний позов не визнав, посилаючись на те, що згідно з частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку. Вказана стаття визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормативний стаж. Поняття доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж законодавцем закладено в статті 28 Закону № 1058-IV, згідно якого за кожен рік страхового стажу понад 20 років для жінок пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї статті. Відповідач вважає, що застосування двох законодавчих актів потягне за собою подвійну виплату у вигляді збільшення розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж. Просить взяти до уваги, що ОСОБА_2 у даний час отримує пенсію, яка нарахована відповідно до Закону № 1058-IV.

На призначену дату судового розгляду сторони не з'явились, подавши відповідні клопотання.

На підставі частини 1 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідженням доказів, аналіз законодавства приводить суд до наступного.

ОСОБА_2 є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, позивач отримує пенсію по віку з 08 березня 2003 року, її трудовий стаж становить понад 45 років.

До 31 грудня 2003 року позивач отримувала пенсію по віку з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не більше 75 % заробітку.

Згідно з розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, починаючи з 01 січня 2004 року, формула розрахунку пенсії ОСОБА_2 змінилася: введено поняття понаднормативного стажу, який розрахувався відповідно до положень статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому суд констатує, що позивач не заявляла про незастосування щодо неї при перерахунку пенсії положень Закону № 796-ХІІ, перехід на відмінний ніж передбачено у цьому Законі вид пенсії тощо.

Таким чином, з набранням чинності Законом № 1058-IV відповідач самостійно, без відому позивача, змінив умови нарахування їй пенсії.

Статтею 15 Закону "Про пенсійне забезпечення" визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 71 Закону № 796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно із статтею 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Суд зауважує, що відповідно до процитованих вище положень законодавства особа, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи, обираючи відмінні, ніж передбачені Законом № 796-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, повинна про це повідомити Пенсійний фонд. У наданій відповідачем пенсійній справі позивача відповідна заява відсутня.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56, статті 57 Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, суд констатує, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Аналізуючи наведене вище, суд також дійшов висновку, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-IV є неможливим; і навпаки - застосування окремих положень Закону № 1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ. При наявності права у пенсіонерів, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на тотожні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку - Закон № 796-ХІІ.

Суд вважає надуманим твердження відповідача, що застосування положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ до позивача призведе до подвійного нарахування збільшення до пенсії на понаднормативний стаж. При цьому суд відзначає, що правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону № 1788-XII, Закону № 1058-IV є обов'язком саме відповідача.

Отже, дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті пенсії позивачу відповідно до Закону № 796-ХІІ є протиправними. Разом з тим, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 ставить питання неправомірності дій відповідача в контексті застосування положень статті 56 цього Закону.

Щодо першого пункту позовних вимог суд констатує, що позивачу відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV збільшення до пенсії на 1 % розраховується не з заробітку, а виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Натомість ОСОБА_2 просить визнати неправомірними дії щодо перерахунку та виплати пенсії з врахуванням 1 % заробітку за кожен рік роботи понад 20 років. З цього приводу суд вважає, що для повного захисту прав позивача відповідно до частини 2 статті 11 КАС України доцільно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу збільшення до пенсії за понад мінімальний стаж відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ. В контексті інших вимог позивача наведене не вплине на встановлені судовим рішенням зобов'язання сторін.

Таким чином, вимога позивача про перерахунок та виплату пенсії підлягає до задоволення в межах визначеного статтею 99 КАС України строку, який слід рахувати з дати звернення ОСОБА_2 з цим позовом до суду.

Вимога позивача про звернення постанови суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць до задоволення не підлягає. Встановлено, що ОСОБА_2 у цей час отримує пенсію відповідно до Закону № 1058-IV. Предметом судового розгляду у цій справі є перевірка наявності у позивача права на перерахунок та отримання пенсії відповідно Закону № 796-ХІІ. Натомість пункт 1 частини 1 статті 256 КАС України передбачає негайне виконання постанов суду про присудження виплати пенсій.

З огляду на періодичність пенсійних виплат, враховуючи положення статей 6, 105, 162 КАС України, вимога ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача здійснювати нарахування та виплату пенсії з врахуванням статті 56 Закону № 796-ХІІ у подальшому є зайвою та некоректною. Суд не наділений повноваженнями регламентувати порядок діяльності суб'єкта владних повноважень шляхом встановлення кінцевого строку здійснення пенсійних виплат.

Розподіл судових витрат між сторонами необхідно здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 10 липня 2016 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути у користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області 640 (шістсот сорок) гривень судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук