Справа № 807/698/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/698/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі

в складі головуючої судді -Скраль Т.В.,

при секретарі судового засідання - Цапфел Е.О.,

за участю сторін:

представника позивачів - ОСОБА_1,

представник відповідача - в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мукачівсього міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2016 року, позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позов до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (далі - відповідач), яким просили суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо внесення неповних відомостей в актовий запис про народження та Свідоцтво про народження; 2) зобов'язати відповідача вказати в акті цивільного стану про народження: прізвище - ОСОБА_3, ім'я - ОСОБА_3, по-батькові - ОСОБА_3, стать - жінка, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - Україна, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево; мати - ОСОБА_2, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2; громадянство - громадянка України, місце проживання - АДРЕСА_1; запис про батька у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України та видати нове свідоцтво про народження (а.с.5-10).

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_3, однак своєчасну державну реєстрацію народження дитини проведено не було, відповідно не має жодного документу, який ідентифікує її особу. Згідно частини 4 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Факт народження дитини ОСОБА_3 підтверджується медичним свідоцтвом про народження (форма 103-1/0), медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форми 103-1/0). У листопаді 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою для здійснення державної реєстрації народження ОСОБА_3, однак позивачеві було відмовлено у здійсненні такої на підставі частини 8 пункту 2 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції. Відповідно до вимог п.1.3 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 за № 320 для оформлення паспорта особа подає свідоцтво про народження. Тому в позивача виникла необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження. Відтак, 29 грудня 2015 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення, згідно якого встановлено факт народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після набрання законної сили рішення суду від 29 грудня 2015 року, позивач звернулася до відповідача із заявою про реєстрацію народження ОСОБА_3. Відповідач здійснив реєстрацію та видав відповідне Свідоцтво про народження. Однак, дана реєстрація проведена з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". В порушення вимог частини 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та статті 7 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", відповідачем у Свідоцтві про народження не вказано відомостей про місце народження дитини та про батьків. Батьки ОСОБА_3 не перебували у шлюбі на день народження останньої, однак, відповідно до вимог статті 125 Сімейного кодексу України, походження дитини від матері визначаються на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Згідно статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я батька та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, дії відповідача щодо не зазначення відповідних відомостей у Свідоцтві про народження дитини підлягають визнанню протиправними, а останнього необхідно зобов'язати видати нове Свідоцтво із зазначенням відповідних відомостей.

У судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повній мірі.

18 жовтня 2016 року, в попередньому судовому засіданні ухвалою суду було замінено неналежно відповідача: Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на належного - Мукачівський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, (а.с.49).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявні клопотання від останнього про розгляд справи у відсутності представника, за наявними в матеріалах справи доказами, вирішення спору залишено на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

17 липня 2015 року, Мукачівською центральною районною лікарнею видано медичне свідоцтво за № 947 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 о 21:45 год. ОСОБА_2 на 34 тижні вагітності недоношеної дівчинки, (а.с.13).

28 липня 2015 року, обласною дитячою лікарнею видано медичну довідку за № 6/15, про перебування дитини від наглядом лікувального закладу (дитина взята на облік з ІНФОРМАЦІЯ_1), (а.с.14).

29 грудня 2015 року, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було прийнято рішення по цивільній справі за № 303/7207/15-ц, згідно якого встановлено факт народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в решті вимог відмовлено (а.с.16, 17). Зокрема суд у своєму рішення вказує, на те, що вимога про здійсення ВДРАЦС по м. Мукачево Мукачівського МРУЮ реєстрації народження та вказання в акті цивільного стану відповідних відомостей має зобов'язальний характер і в окремому провадженні розглянута бути не може.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № витягу: 2, дата формування 03 листопада 2015 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня, (а.с.15).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 13 цього Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

Згідно пункту 5 частини 4 статті 13 цього Закону, за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Як вбачається зі матеріалів даної адміністративної справи, 29 грудня 2015 року, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області було винесено рішення про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

04 лютого 2016 року, позивачі звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції про здійснення державної реєстрації про народження ОСОБА_3 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2015 року та видати свідоцтво про народження.

24 лютого 2016 року, відповідачем видано Свідоцтво серії НОМЕР_1 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про що 24 лютого 2016 року складено відповідний актовий запис за № 01, відомості про батьків дитини та місце народження в свідоцтві відсутні, (а.с.18).

Ухвалою суду від 15 листопада 2016 року, було витребувано від відповідача докази: належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було видано відповідне свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2016 року.

05 грудня 2016 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 15 листопада 2016 року, на адресу суду надійшла заява від відповідача за № 2625/01-34 від 29 листопада 2016 року, згідно якої останній при видачі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2016 року, здійснив дану державну реєстрацію акту цивільного стану та видачу такого свідоцтва на підставі рішення суду, а саме: рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 12 січня 2016 року, (а.с.67, 68).

У відповідності до вимог частини 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

В даному випадку, суд вважає за необхідне вказати, що позивач однією із вимог ставить вимогу зобов'язати відповідача вказати в акті цивільного стану про народження: прізвище - ОСОБА_3, ім'я - ОСОБА_3, по-батькові - ОСОБА_3, стать - жінка, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - Україна, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Мукачево; мати - ОСОБА_2, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2; громадянство - громадянка України, місце проживання - АДРЕСА_1; запис про батька у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України та видати нове свідоцтво про народження.

Однак, така вимога позивача не підлягає до задоволення, оскільки є лише бажання позивача, щоб свідоцтво містило такі записи, при цьому жодних доказів надання відповідачу таких документів на час звернення до суду не надано, що в даному випадку суд розцінює, як особисте немайнове право ОСОБА_3, але аж ніяк власне рішення, дія чи бездіяльність відповідного органу. Особисті немайнові права, закріплені Цивільним кодексом України за вирішується за правилами цього судочинства..

Частина третя статті 49 ЦК України встановлює, що актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Відповідно до частини четвертої цієї статті державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України від 02.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 02.07.2010 р. № 2398-VI (зі змінами) Цей Закон визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Зокрема, стаття 22 Закону регулює підстави та порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Більш детально ці питання регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 Наказ Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону, пункту 2.1 Правил органами державної реєстрації актів цивільного стану, уповноваженими розглядати заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану та приймати відповідні рішення, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану вивчає предмет звернення та документи, подані заявником на обґрунтування внесення змін та виправлень до актових записів. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів та оцінки достатності наявних підстав орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому (абзац другий частини першої статті 22 Закону). У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (пункт 2.12 Правил). Таким чином, зазначений висновок є формою прийняття рішення органом державної реєстрації актів цивільного стану.

В даному випадку, висновок органом державної реєстрації не складався, оскільки була задоволена заява позивачів 04 лютого 2016 року та виконані вимоги рішення суду за від 29 грудня 2015 року, що підтверджується виданим свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_3. При цьому, такі дії відповідача не можна розцінити як неповні, оскільки позивачі, як вже вказувалося судом, не надали такої інформації для розгляду відповідачу.

Слід також зазначити, що в даному випадку, право позивачів не порушено і при наданні всіх необхідних документів органу реєстрації за наявності достатніх підстав останній зобов'язаний скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому (абзац другий частини першої статті 22 Закону).

Щодо доводів представника позивачів, що позивачі попередньо 06 серпня 2015 року, вже подавали заяву до відповідача з проханням зареєструвати народження ОСОБА_3 та видати відповідне свідоцтво, а 04 лютого 2016 року це було повторне звернення, однак такі доводи не заслуговують на увагу оскільки дії відповідача за зверненням від 06 серпня 2015 року не оскаржувалися.

У відповідності до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно висновків постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану" від 29.09.2016 за № 12 встановлено, що для забезпечення однакового застосування як положень матеріального права згідно із Законом "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України, так і положень КАС України суди повинні враховувати таке.

З огляду на положення статей 1, 3, 17 КАС України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб'єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

При розгляді справ, пов'язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень, у даному - Мукачівський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області при здійсненні державної реєстрації акту цивільного стану, а саме: народження ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про народження діяв у межах своєї компетенції та відповідно до норм діючого законодавства що ним доведено у межах даної адміністративної справи належними та допустимими доказами, а тому даний адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мукачівського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль