Справа № 822/238/17
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/238/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в складі судді Божук Д.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі по тексту - позивач, ДПІ у м. Хмельницькому) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням заяви, до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просить стягнути 1028,02 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 1028,02 грн. по податку на доходи фізичних осіб. Зазначає, що відповідачу було виставлено податкову вимогу №1780-23 від 18.11.2015, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

26.01.2017 до суду надійшло клопотання позивача. Просить розгляд справи провести без участі його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

26.01.2017 до суду надійшло клопотання відповідача. Просить справу розглянути без її участі. Податковий борг визнає в повному обсязі.

Згідно ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належать до задоволення на підставі наведеного нижче.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

ОСОБА_1 подала податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій зазначив, що сума податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 1028,02 грн. Зазначена декларація прийнята відповідачем.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Суд встановив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 1028,02 грн. (основний платіж) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що підтверджується зворотним боком інтегрованої картки, розрахунком заборгованості.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, у відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 18.11.2015 №1780-23, яка отримана відповідачем 23.11.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням у розмірі 1028,02 грн. відповідачем суду не надано.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11. ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

За змістом ч.2 ст.51 КАС України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Частиною 3 ст.136 КАС України встановлено, що судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкового боргу у відповідача. Крім того, суд приймає визнання відповідачем позову повністю та зважає на те, що податкова вимога відповідачем не оскаржувалась та не скасована, доказів про сплату заборгованості не надано.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати у справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.12, 41, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 1028,02 грн. (одна тисяча двадцять вісім гривень 02 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук