Справа № 426/17344/16-а
Суддя: Попова О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про поновлення виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», -

Встановив:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнила та просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області поновити їй виплату пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 по 31.12.2016 року, стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

Позовні вимоги мотивувала тим, що свою трудову діяльність вона почала з серпня 1978 року і працює по теперішній час. З 2006 року вона працює у Сватівській міській раді. З 01.09.2004 року їй призначено пенсію за віком як матері інваліда з дитинства відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яку вона одержувала по 31.03.2015 року. З 01.04.2015 року виплату пенсії було припинено. У грудні 2016 року вона звернулася до УПФ щодо причин невиплати пенсії та 12.12.2016 року їй повідомлено, що припинено виплату пенсії з 01.04.2015 року через прийняття Закону України від 02 березня 2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, та яким відповідно було внесено зміни у тому числі до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та починаючи з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року було припинено виплату пенсій, які на сьогодні займають посади державного службовця. Законом України N 911-VIII від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» припинення виплати пенсії зокрема, які на сьогодні займають посади державного службовця було і подовжено на 2016 рік. Зазначені дії управління про припинення виплати їй з 01.04.2015 року пенсії вважає незаконними і вимушена звернутися до суду з вимогою про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області поновити виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2015 по 31.12.2016 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, надавши заяву про проведення розгляду справи без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду в Сватівському районі Луганської області уповноваженого представника у судове засідання не направили та надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні позову просили відмовити на підставі доводів викладених у запереченні.

Суд, беручи до уваги заяву позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 трудову діяльність почала з серпня 1978 року у Сватівській СШ № 8, з травня 2006 року по нині працює у Сватівській міській раді, що підтверджено записами у трудовій книжці (а.с. 9-12).

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення виданого 02.07.2013 Серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 позивач є пенсіонером за віком (а.с. 12).

Звернувшись до УПФУ у Сватівському районі із заявою про причини припинення з 14.12.2016 року виплати пенсії за віком, 15.12.2016 № 76/Щ-7 їй було роз'яснено, що ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015) визначено, що тимчасово з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а потім з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, в період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених, зокрема, в Законі України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачується. Тому виплата такої пенсії в період роботи на посаді державного службовця припиняється (а.с. 13).

Окрім цього надане суду письмове заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що на теперішній час норма ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції Закону України від 02 березня 2015 № 213-VIII та закону України № 911-VIII від 24 грудня 2015 року не визнана неконституційною, тому в управління відсутні підстави щодо незастосування зазначеної норми Законів. З 01 січня 2017 року відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що тимчасово, у період по 31 грудня 2017 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист») у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру. Але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції яка діяла до 01.04.2015 року) встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зміст та обсяг соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а саме Законом України від 02 березня 2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до ст. 21 «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо тимчасової невиплати пенсії у період служби в органах місцевого самоврядування та Законом України № 911-VIII від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо припинення виплати пенсії посадовим особам органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом».

За загальним правилом установленим ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Таким чином, шляхом внесення змін до законів стосовно припинення і виплати пенсії, органи державної влади скасували право на пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією, що є неприпустимим, відтак позивачу необхідно відновити виплату пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 по 31.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в в Сватівському районі Луганської області належить стягнути на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 8, 30, 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу» N 889-VІІІ від 10.12.2015 року, ст.ст. 2, 99,100, 104-108 КАС України, суд, -

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 по 31.12.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сватівський районний суд Луганської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2017 року.

Суддя О.М. Попова