Справа № 513/4/17
Суддя: Бучацька А. І.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/4/17
Провадження № 2-а/513/24/17
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І. розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду в смт.Сарата адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок призначеної пенсії,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2017 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Саратському районі згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), з 01 грудня 2015 року провести перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати у звязку із підвищенням посадового окладу на відповідній посаді; зобов'язати УПФУ в Саратському районі, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), починаючи з 01 грудня 2015 року здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати працюючої посадової особи місцевого самоврядування відповідної посади та рангу Кривобалківського сільського голови Саратського району Одеської області, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 26 грудня 2016 року № 1472, та виплатити їй, починаючи з 01 грудня 2015 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що з 24 серпня 2005 року відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" їй була призначена пенсія по інвалідності в розмірі 90 відсотків суми її заробітної плати.

В результаті збільшення посадового окладу Кривобалківського сільського голови Саратського району Одеської області з 01 грудня 2015 року фактично збільшився загальний розмір заробітної плати на цій посаді.

27 грудня 2016 року вона звернулась з письмової заявою до відповідача про проведення, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), перерахунку призначеної їй пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючої посадової особи місцевого самоврядування відповідної посади та рангу.

Листом УПФУ в Саратському районі від 30 грудня 2016 № 3925/02 їй було відмовлено в перерахунку призначеної пенсії, у зв'язку з відсутністю підстав для такого перерахунку.

Позивачка вважає, що відповідач порушив її право на перерахунок призначеної їй пенсії, передбачене статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії).

Відповідно до вимог ст.183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач в письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема на те, що Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» втратив чинність з 01 травня 2016 року. Постанова Кабінету Міністрів України від 09 .12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" не передбачає підвищення пенсій особам, яким вона була призначена відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-Х11 "Про державну службу". Крім того, навіть при наявності підстав для проведення перерахунку такий перерахунок мав бути проведений лише з 01.01.2017 року, а не з 01.12.2015 року, як просить позивачка (а.с. 18-20).

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 в частини позовних вимог за період з 01 грудня 2015 року по 12 липня 2016 року була залишена без розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.7 ст. 21 Закону України № 2493-111 від 07.06.2001 року "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно ч.2 ст. 37 Закону України № 3723-Х11 (в редакції, що була чинною на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Частиною 2 ст. 37-1 вказаного Закону передбачено, що у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З 24 серпня 2005 року позивачці була призначена пенсія в порядку та на умовах, передбачених ст.37 Закону № 3723-Х11, в розмірі 90 % відсотків від заробітної плати. До теперішнього часу вона перебуває на обліку УПФУ в Саратському районі та отримує пенсію.

Згідно довідки Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області від 26 грудня 2016 року № 1472, заробітна плата на посаді Кривобалківського сільського голови Саратського району Одеської області для перерахунку пенсії станом на 01 грудня 2015 року становить 7417,13 гривень (а.с.10).

Позивачка зверталась до Управління Пенсійного фонду в Саратькому районі з проханням перерахувати їй пенсію, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області.

Листом УПФУ в Саратському районі від 30 грудня 2016 року за № 3925/02 позивачці відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року (а.с.12).

Згідно ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно правової позиції Європейського Суду з прав людини, яка викладена в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Право на перерахунок пенсії надано позивачці з моменту призначення пенсії на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

У рішенні від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 ОСОБА_2 Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

В рішенні ОСОБА_2 Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в ч. 3 ст. 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. ОСОБА_2 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_2 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу». Враховуючи, що позивач звернулась 27 грудня 2016 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, УПФУ в Саратському районі, Одеської області повинно було керуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є протиправною.

Суд вважає, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючої посадової особи місцевого самоврядування відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах та відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Позивач звернулась до суду 13 січня 2017 року, а тому перерахунок призначеної їй пенсії належить здійснити з 13 липня 2016 року, тобто в межах 6-ти місячного строку звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України

Згідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто у даному випадку складає 640 гривень.

Позивач з 01 липня 1996 року є інвалідом 2 групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 АБ № 103855 (а.с.11), а тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору.

Тому, відповідно до ст. 94 КАС України, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення позивачці пенсії), ст.ст. 8-12, 69-71, 86, ч.1 ст. 94, ч.1 ст. 158, ст.ст. 159-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити. Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Саратському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи із розміру 90 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області від 26 грудня 2016 року № 1472, починаючи з 13 липня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу"(в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи із розміру 90 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області від 26 грудня 2016 року № 1472, починаючи з 13 липня 2016 року, та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, починаючи з 13 липня 2016 року з врахуванням вже виплачених за цей період сум пенсії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області в дохід держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний адміністративний суд через Саратський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А. І. Бучацька