Справа № 335/10843/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Цис А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Циса Артема Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 177051 від 21 вересня 2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Циса Артема Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 177051 від 21 вересня 2016 р.

В обґрунтування позову зазначив, що 21 вересня 2016 р. його зупинив відповідач під час керування ним маршрутним транспортним засобом Volkswagen LT35ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на пр. Соборному - вул. Героїв Майдану у м. Запоріжжі у зв'язку із порушенням п.п. 8.7.3 «е», 9.2 Правил дорожнього руху України у вигляді проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора та не подання сигналу показниками повороту відповідного напрямку, та у подальшому на кінцевій зупинці маршрутних транспортних засобів виніс спірну постанову про накладення штрафу у розмірі 425,00 грн. З прийнятою постановою не погоджується, оскільки відповідач не правильно з'ясував та оцінив фактичні обставини справи, не роз'яснив йому права, та допустив інші порушення порядку розгляду справи. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді віл 30.09.2016 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції (арк. справи 14).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив про те, що позивачу були роз'яснені його права та надано можливість надати пояснення та заявити клопотання. Факт порушень зафіксовано на відеореєстратор патрульної машини. Постанову виносив на кінцевій зупинці транспортних засобів, щоб не затримувати пасажирів. Просив у позові відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник третьої особи не надавав. Суд, з урахуванням думки учасників процесу, які прибули у судове засідання, вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 177051 від 21 вересня 2016 р., прийнятої відповідачем, 21 вересня 2016 р. о 09:40 год. позивач у м. Запоріжжя на перехресті пр. Соборний - бул. Центральний, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, надаючи послуги з перевезення пасажирів на маршрутному таксі № 80, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України, та перед зупинкою не показав відповідним покажчиком сигнал повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «а» ПДР України (арк. справи 8).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З відтвореного у судовому засіданні відеозапису з камери відеореєстратора патрульної машини випливає, що дійсно, на світлофорі по пр. Соборному на перехресті з бул. Центральним у м. Запоріжжя в районі площі Героїв Майдану на червоний сигнал зупинилося два маршрутних транспортних засобу, один з яких був Volkswagen LT35ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. До переключення сигналу на червоний обидва транспортні засоби почали рух. При цьому, транспортний засіб позивача, переткнувши «стоп-лінію» та призупинившись приблизно на 1 с, продовжив рух на жовтий сигнал світлофору. В подальшому, під'їжджаючи до зупинки громадського транспорту позивач, зупиняючись, не увімкнув покажчик повороту праворуч.

У судовому засіданні представником позивача не оспорювалося порушення п. 9.2 «а» Правил дорожнього руху України, що вже само по собі є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В цей же час, представником заперечувалося порушення п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України з тих підстав, що позивачу не було видно світлофору через знаходження на другій полосі іншого маршрутного транспортного засобу, який першим здійснив рух на червоний сигнал. Також представник позивача стверджував, що позивач, побачивши помилковість своїх дій, зупинився доки не було увімкнено зелений сигнал світлофора. Проте, зазначені доводи представника позивача були спростовані відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з камери відеореєстратора патрульного автомобіля.

Відтак, суд доходить висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стосовно порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає таке.

Відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського (боді-камери) встановлено, що позивачеві були роз'яснені процесуальні права, у т.ч. й право на правову допомогу, право заявити клопотання та надати пояснення, якими позивач відмовився скористатись. Крім того, позивачеві було продемонстровано відеозапис с відеореєстратора патрульної машини, тобто були надані докази порушення для ознайомлення. Отже, у цій частині порушень порядку розгляду справи суд не вбачає.

Проте, не може суд погодитися із правомірністю розгляду справи не на місці вчинення правопорушення, а саме на кінцевій зупинці маршрутних транспортних засобів.

Так, за вимогами ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, розглянувши справу на кінцевій зупинці маршрутних транспортних засобів, відповідачем допущене порушення зазначеної вимоги закону. Як пояснив відповідач, він вирішив розглянути справу саме на вказаному місці через те, щоб не затримувати пасажирів маршрутного таксі. В цей же час, законом не передбачено такої підстави для перенесення розгляду справи в інше місце. Слід також зауважити, що позивачем не було заявлене клопотання про відкладення розгляду справи та її розгляд у іншому місці, ніж місце вчинення правопорушення.

Також суд звертає увагу й на те, що КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, віднесено саме до компетенції поліцейського. Своєю чергою, орган - УПП в м. Запоріжжі, уповноважений переглядати постанову поліцейського у разі її адміністративного оскарження, а не розглядати справу.

За таких обставин суд вважає слушним зауваження представника позивача у частині не відповідності місця розгляду справи місцю вчинення правопорушення.

Також суд вважає за необхідне в порядку ч. 2 ст. 11 КАС України звернути увагу й на те, що відповідачем не у повній мірі дотримана регламентована статтею 279 КУпАП, оскільки не було оголошено, яка справа та відносно кого розглядається, не зазначено посадову особу, яка розглядає справу. Крім того, виходячи з відтвореного судом відеозапису, розгляд справи проходив у формі бесіди, під час якої заповнювався бланк постанови. В цей же час, постанова має виноситися після розгляду справи, у т.ч. заслуховування пояснень особи, яка притягається до відповідальності, вирішення клопотань та дослідження доказів.

В цей же час, враховуючи, що в судовому засіданні було підтверджено наявність в діях позивача складу правопорушення, суд вважає прийняту відповідачем постанову законною, та такою, що не може бути скасована лише з формальних підстав.

Тому, суд доходить висновку, що вищевказані дії відповідача щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача слід визнати протиправними, задовольнивши позов у цій частині з урахуванням повноважень суду, визначених у ч. 2 ст. 11 КАС України.

При цьому, суд враховує, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, встановлені законом умови їх реалізації.

Враховуючи відсутність підстав для скасування спірної постанови, зважаючи на зміст та мотивацію заявленого позову, суд дійшов висновку, що в межах спірних відносин для позивача має значення питання правомірності відповідних дій відповідача, а тому вважає за можливе при вирішенні даної справи захистити законний інтерес позивача у спосіб визнання відповідних дій відповідача протиправними.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов частково.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового поліції Циса Артема Олександровича щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 січня 2017 р.

Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2017 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова