Справа № 808/1745/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року об 11 год. 55 хв.Справа № 808/1745/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Антоненка Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - відповідач, Департамент), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №15/1008/222/1277 від 06.05.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у 2014 році нею взято в оренду нежитлове приміщення під розташування кафе. У 2015 році позивач вирішила провести капітальний ремонт орендованого приміщення, у зв'язку з чим у відповідності до приписів чинного законодавства отримала проектну документацію та зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт. Після закінчення будівельних робіт з капітального ремонту орендованого приміщення у квітні 2016 року позивач подала декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. За результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил відповідач встановив, що в результаті проведення будівельних робіт позивачем здійснено реконструкцію нежитлового приміщення під кафе, що свідчить про внесення недостовірних відомостей у декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, у зв'язку з чим прийняв оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Позивач зазначає, що жодних робіт з реконструкції на об'єкті не проводилось, виконані роботи відповідають задекларованим видам робіт з капітального ремонту, у зв'язку з чим висновки контролюючого органу не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що різниця в назві об'єкта будівництва в декларації про початок виконання будівельних робіт та в декларації про готовність об'єкта до експлуатації зумовлена помилкою, проте, з огляду на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, позивач був позбавлений можливості виправити таку помилку самостійно. Вказує, що результати перевірки оформлені без її фактичного проведення та за відсутності позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, додатково зазначив, що позивача невчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що за результатами проведеної позапланової перевірки об'єкта будівництва «Кафе-капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення №XXXIII (літ.А-5) цокольного поверху площею 82.4 кв.м» розташованого за адресою: 69032, АДРЕСА_1, встановлено здійснення позивачем реконструкції, в результаті якої було змінено функціональне призначення приміщення з нежитлового приміщення під кафе. Також встановлено, що надана позивачем проектно-кошторисна документація, а саме дефектна відомість, виконана ПП «ВКФ «Еліт-дизайн» за назвою «Капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення XXXIII (літ.А-5) цокольного поверху площею 82.4», не може використовуватись під реконструкцію об'єкту будівництва, а відтак, проектна документація, зазначена в декларації про готовність об'єкту до експлуатації з назвою «Кафе - капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення №XXXIII (літ.А-5) цокольного поверху площею 82.4», відсутня. Вказує, що у зв'язку з порушенням приписів ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції на підставі п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначив про відсутність порушень порядку проведення перевірки та розгляду справи про правопорушення в сфері містобудівної діяльності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 25 квітня 2016 року, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, у зв'язку з необхідністю перевірки достовірності даних, зазначених в деклараціях, головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту ОСОБА_4 здійснено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ФОП ОСОБА_3 на об'єкті будівництва «Кафе-капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення №XXXIII (літ.А-5) цокольного поверху площею 82.4 кв.м» розташованого за адресою: 69032, АДРЕСА_1 (далі - об'єкт будівництва).

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.04.2016 (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення позивачем вимог ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.79).

27 квітня 2016 року на підставі акту перевірки відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 10 год.00 хв. 06.05.2016 у приміщенні Департаменту (а.с.16-17, 80-81).

Також 27 квітня 2016 року відповідачем винесено припис №13 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким заборонено експлуатувати об'єкт будівництва з 27.04.2016 до прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.82).

З матеріалів справи також встановлено, що копія акта перевірки, припису та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності направлені Департаментом на адресу позивача засобами поштового зв'язку 28.04.2016, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ОСОБА_5 (мама) 05.05.2016 (а.с.85).

06 травня 2016 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №15/1008-22.2/1277, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 63000,00 грн. За наявною відміткою копію постанови надіслано поштою 06.05.2016 № 1008-22.2/1277 (а.с.83-84).

Позивач, не погодившись з постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що висновки Департаменту за результатами проведеної перевірки про порушення позивачем вимог ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не відповідають дійсним обставинам справи, а також зазначає, що результати перевірки оформлені без її фактичного проведення та за відсутності позивача.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне в межах розгляду даної справи дослідити обґрунтованість таких висновків відповідача, наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також перевірити дотримання відповідачем порядку проведення перевірки та розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

З матеріалів справи та наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень судом встановлено, що підставою для висновків про порушення ФОП ОСОБА_3 вимог ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стала невідповідність назви об'єкта будівництва, зазначеного в декларації про початок виконання будівельних робіт №ЗП 16 від 13.05.2015 («Капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення»), найменуванню об'єкта в декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 11.04.2016 («Кафе - капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення»).

На думку відповідача, такі розбіжності в декларуванні свідчать про проведені роботи з реконструкції нежитлового приміщення у кафе, оскільки відбулась зміна функціонального призначення.

Вищезазначене зумовило висновок про відсутність проектної документації на об'єкт будівництва «кафе», оскільки надана позивачем проектно-кошторисна документація складена по об'єкту з назвою «Капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення» та не може використовуватись під реконструкцію об'єкту будівництва.

Позивач, в свою чергу, вважає, що порушень ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» нею не допущено, оскільки нежитлове приміщення, в якому здійснювався капітальний ремонт, використовувалось під кафе до початку виконання будівельних робіт, фактично проведені роботи відповідають задекларованим роботам з капітального ремонту та спрямовані виключно на поліпшення нежитлового приміщення. Відмінності в назві об'єкта будівництва позивач пояснює допущеною помилкою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.ч.1, 2 та 3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно з п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

Відповідно до п.1 Порядку №553 (тут і в подальшому - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, серед іншого, Держархбудінспекцією.

Згідно з пп.1, 3 п.2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Пунктом 5 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 у декларації про початок виконання будівельних робіт самостійно зазначено найменування об'єкта будівництва «Капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення напівпідвалу площею 86,81 кв.м. (літ.А-5), розташованого за адресою: Україна, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 2-а», вид будівництва - капітальний ремонт, категорія складності - ІІ (а.с.88-89).

Разом з тим, у декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, позивачем найменування закінченого будівництвом об'єкта: «Кафе - капітальний ремонт вбудованого нежитлового приміщення №XXXIII (літ.А-5) цокольного поверху площею 82,4 кв.м» (а.с.90-92).

Суд зазначає, що з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що задекларовані загальнобудівельні та електромонтажні роботи зі шпаклювання стін, оздоблення стін пластиковими панелями, заміна електропроводів, дверних та віконних блоків відповідають затвердженій проектно-кошторисній документації (а.с.120-164), що представником відповідача не заперечується.

Отже, позивачем фактично виконані будівельні роботи у кількості та обсязі, на які отримано право. Жодних інших робіт, окрім задекларованих, не проводилось.

Судом також встановлено, що 17 квітня 2014 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Міським комунальним підприємством «Основаніє» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір оренди нежитлового приміщення №139/13, відповідно до п.1.1 якого орендодавець - Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, балансоутримувач - МКП «Основаніє» на підставі протоколу засідання постійно діючої конкурсної комісії на право оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя від 29.01.2014 №2 передає, а орендар - ФОП ОСОБА_3 приймає в строкове платне користування комунальне майно - нежитлове приміщення напівпідвалу (літ.А-5) загальною площею 86,81 кв.м в будинку №2а по вул. Сорок років Радянської України, що перебуває на балансі МКП «Основаніє», вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 121617,00 грн. станом на 15.02.2014 (а.с.20-23).

Відповідно до пункту 1.2 договору №139/13 майно використовується орендарем на правах оренди під кафе.

15 жовтня 2015 року позивач вернулась до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з заявою про отримання дозволу на проведення капітального ремонту та узгодження кошторису на проведення капітального ремонту нежитлового приміщення загальною площею 86,81 кв.м. по вул. Сорок років Радянської України, 2а.

Листом від 11.11.2015 №4251/01/01-07 Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради надав згоду на проведення капітального ремонту нежитлового приміщення по вул. Сорок років Радянської України, 2а, та узгодив кошторис на проведення капітального ремонту зазначеного нежитлового приміщення на суму 38080,14 грн. з ПДВ (а.с.120).

Відповідач при винесенні оскаржуваного рішення не надав оцінку зазначеним обставинам, що свідчить про неповне з'ясування обставин, необхідних для правильного вирішення справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Порядок №244).

Пунктом 21 Порядку №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів того, що за результатами здійснення будівельних робіт на об'єкті відбулась зміна його функціонального призначення.

Таким чином, на думку суду, висновки Департаменту про наведення позивачем недостовірних відомостей в декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, базуються на припущеннях при неповному дослідження обставин, які мають суттєве значення для прийняття рішення.

Суд критично ставиться до твердження позивача про порушення порядку проведення перевірки з посиланням на те, що результати перевірки оформлені без її фактичного проведення та за відсутності позивача, та зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин надано не було. При цьому суд враховує, що представником позивача також не надано доказів забезпечення участі позивача під час проведення перевірки, а додані до матеріалів справи матеріали фотофіксації перевірки не містять ідентифікаційних відомостей щодо дати, часу, місця фіксації, зафіксованих осіб, а тому не можуть бути визнані як належні та допустимі докази присутності позивача під час перевірки. З огляду на зміст аргументів позивача, який звертає увагу на недоліки акту перевірки, суд вважає за необхідне зазначити, що такі недоліки не можуть бути враховані як беззаперечний доказ протиправності дій суб'єкта владних повноважень, оскільки акт перевірки є лише відображенням позиції перевіряючих та не спричиняє юридичних наслідків для підконтрольної особи.

Разом з тим, відповідно до пп.2, 3, 4, 8 п.11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, крім іншого:

складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом;

Згідно з п.17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Відповідно до п.20 Порядку №553 протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Як встановлено з матеріалів справи, 27.04.2016 за результатами проведеної перевірки відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності призначено на 06.05.2016 о 10 год. 00 хв.

06 травня 2016 року відповідачем прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою до позивача застосовано штраф в розмірі 63000,00 грн.

Відповідно до пункту 9 Порядку №244 про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з пунктом 16 Порядку №244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Пунктом 17 Порядку №244 передбачено, що справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Також, пунктом 18 Порядку №244 визначено, що справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.

Як встановлено під час розгляду справи в суді, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.04.2016, в якому було зазначено про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, був направлений на адресу позивача засобами поштового зв'язку та отриманий уповноваженою особою позивача 05.05.2016, тобто без дотримання вимоги про завчасне повідомлення за три доби до дня розгляду справи (а.с.85).

Проте, незважаючи на відсутність доказів своєчасного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем 06.05.2016 було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що унеможливило надання особою, яка притягається до відповідальності, пояснень та доказів на обґрунтування правомірності своєї поведінки та призвело до порушення принципу рівності учасників розгляду справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем порушено порядок притягнення особи до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також порушено засади рівності всіх учасників розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв не обґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності, у зв'язку з чим постанова про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначене зумовлює висновки про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №15/1008/222/1277 від 06.05.2016.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 630,00 грн. (шістсот тридцять гривень 00 коп.), присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко