Справа № 155/1883/16-а
Суддя: Чонка В. В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/155/18/17
Справа №155/1883/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Чонки В.В.,

за участю секретаря Федонюк О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Савчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про зобов'язання призначити пільгову пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить відмову Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у призначенні пенсії йому за віком на пільгових умовах визнати незаконною та зобов'язати Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити йому пільгову пенсію, як трактористу-машиністу, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Мотивує його тим, що він з 03 липня 1977 року по 15 грудня 2006 року працював трактористом-машиністом в колгоспі імені Гагаріна, що в селі Горішнє Горохівського району Волинської області, який було реорганізовано у СВК імені Гагаріна, а ще згодом - в ПСП «Еліта». 09 жовтня 2007 року продовжив свою трудову діяльність в ФГ «Бистровиця», а з 01 січня 2010 року - в ТзОВ «Волинь-Захід». З 01 квітня 2015 року знову працював в ФГ «Бистровиця» і 19 грудня 2015 року був звільнений з роботи за угодою сторін. Враховуючи те, що позивач працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, на даний час має право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, в отриманні зазначеної пенсії Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області йому відмовило, посилаючись на відсутність довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Позивач вважає таке рішення неправомірним, просить зобов'язати відповідача призначити йому пільгову пенсію з 23 квітня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю із наведених в заяві підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача Савчук М.В. в судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_1 не представив пільгову довідку, яка підтверджує стаж роботи трактористом. Вважає позов безпідставним та просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердили, що позивач дійсно працював трактористом-машиністом в колгоспі імені Гагаріна, який згодом було реорганізовано в СВК імені Гагаріна, а ще згодом - в ПСП «Еліта», і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Відповідно до ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначання пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності приймаються інші документи, які містять відомості про період роботи.

Статтею 18 «Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, або відсутності архівних даних, стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації і мали документи про свою роботу за цей час.

Крім того, у правовій позиції Вищого адміністративного суду України викладеній у листі № 1406/100/13-08 від 14 серпня 2008 року зазначається, що помилковими є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві. Знищення документів у зв'язку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на підставі вище викладеного, можна зробити висновок, що підтвердження трудового стажу можливе на підставі архівних даних та показань свідків.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він з 03 липня 1977 року по 01 грудня 2005 року працював трактористом-машиністом в колгоспі імені Гагаріна, який 05 квітня 2000 року було реорганізовано в СВК імені Гагаріна, а 03 серпня 2000 року - в ПСП «Еліта» і має встановлений мінімум трудоднів за рік. З 20 квітня 2006 року по 15 грудня 2006 року знову працював трактористом в ПСП «Еліта». З 09 жовтня 2007 року по 01 січня 2010 року працював трактористом в ФГ «Бистровиця», а з 01 січня 2010 року по 01 листопада 2013 року - працював трактористом в ТзОВ «Волинь-Захід». З 03 червня 2014 року по 10 грудня 2014 року знову працював трактористом в ТзОВ «Волинь-Захід». З 01 квітня 2015 року по 19 грудня 2015 року знову працював трактористом в ФГ «Бистровиця».

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі і його загальний стаж роботи становить більше 30 років, з них стаж тракториста-машиніста складає більше 20 років.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і на час подання документів для призначення пільгової пенсії досяг передбаченого законом пенсійного віку.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що він 10 травня 2016 року звернувся до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області з проханням призначення йому пенсії на пільгових умовах.

12 серпня 2016 року Локачинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області в призначенні даного виду пенсії йому відмовило.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання представника відповідача на відсутність відповідної пільгової довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не тягне за собою відмови в призначенні пільгової пенсії, будь-яких доказів правомірності своїх дій відповідач суду не надав.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

У справі «Case 41-74 Yvonne van Duyn v Home Office (1974)» Європейський суд з прав людини виклав наступну правову позицію щодо принципу правової визначеності: «...принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами - учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто в своїх рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність «правомірних (законних) очікувань» є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності «правомірних очікувань» у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави.

Разом з тим, відповідно до ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

А тому, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково, відмову відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах визнати неправомірною та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі призначити йому, ОСОБА_1 пільгову пенсію, як трактористу-машиністу, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з дня звернення за пенсією, тобто, з 10 травня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява №33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром.

Керуючись ст.ст.11, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, п.«в» ч.1 статті 13, ст.ст.62, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Відмову управління Пенсійного фонду в Горохівському районі у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах визнати неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію, як трактористу-машиністу, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, починаючи з 10 травня 2016 року та проводити її виплату в подальшому.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений останнім під час розгляду справи у суді в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного суду В.В.Чонка