Справа № 263/11171/16-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року справа №263/11171/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 31 жовтня 2016 року у справі №263/11171/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Павлова Дениса Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Павлова Дениса Геннадійовича про визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції рядового поліції Павлова Д.Г. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 27.07.2016 року за адресою пр. Металургів 181, м. Маріуполя;

скасування постанови інспектора патрульної поліції рядового поліції Павлова Д.Г. ДР№074167 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а. с.18-21).

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 31 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_2 (а. с. 35-36).

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд помилково зазначив, що в судовому засіданні позивач не заперечував, що скоїв правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та 27.07.2016 здійснив порушення п.п.15.9 е) ПДР України і даний факт позивач не заперечував та підтверджував у судовому засіданні, оскільки в суді першої інстанції позивач не заперечував проти факту зупинки автомобілю, проте не був згодний з висновками інспектора патрульної поліції щодо порушення позивачем п.п.15.9 е) ПДР України, що підтверджено в постанові суду першої інстанції, а саме, в частині п'ятій мотивувальної частини відповідача в поясненнях зазначено, що «На місці ОСОБА_2 висловлював свої заперечення щодо порушення ним п.п.15.9 е) ПДР України» . А також позивач в судовому засіданні посилався на безпідставне нескладання протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем та відсутність доказів порушення пп. «е» п.15.9 ПДР України (а. с. 52-53).

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснений в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 27.07.2016 року інспектором Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, рядовим поліції Павловим Денисом Геннадійовичем в м. Маріуполі по пр. Металургів, 181, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 074167 (а. с. 5).

В зазначеній постанові, яка є спірною, зазначено, що 27.07.2016 о 15 год. 15 хв. в м. Маріуполі по пр. Металургів, 181 водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2103 порушив вимогу зупинки ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив пп. «е» п. 15.9. Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). У зв'язку з чим на підставі ст.ст. 33,284 КУпАП до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є факт вчинення позивачем порушення пп. «е» п. 15.9 Правил дорожнього руху України та як наслідок правомірність прийняття відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 074167 від 27.07.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції рядового поліції Павлова Д.Г. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч.1 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 статті 258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 статті 258 КУпАП).

Виходячи з аналізу наведених вище норм, в даному випадку виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо позовних вимог про скасування спірної постанови колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами пп.«е» п.15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - ПДР) зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості прийнятої спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження здійснення позивачем порушення пп.«е» п.15.9 ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування спірної постанови, винесеної відповідачем тільки на підставі того, що позивач не заперечував проти вчинення ним правопорушення. При цьому судом не встановлено якими доказами, крім спірної постанови суб'єкта владних повноважень, підтверджено, що позивач вчинив правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що в справі відсутні будь-які докази, які б спростовували твердження позивача про те, що він дійсно здійснив зупинку автомобіля не ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків, внаслідок чого в його діях відсутнє порушення «е» п.15.9 Правил дорожнього руху.

Крім того, колегія суддів позбавлена можливості перевірити обставини, викладені в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції щодо визнання позивачем порушення, оскільки диск, на якому повинно бути зафіксоване судове засідання ( а.с.25) не містить ніякого запису і в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання, який би підтверджував обставини, викладені в постанові суду.

На підставі наведених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, внаслідок чого спірна постанова відповідача про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2016 серія ДР №074167 є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; суд частково невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.2, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 31 жовтня 2016 року у справі №263/11171/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Павлова Дениса Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Павлова Дениса Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, рядового поліції Павлова Дениса Геннадійовича серії ДР №074167 від 27.07.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова