Справа № 464/74/17
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/74/17
пр.№ 2-а/464/101/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Бондар Н.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Федоренка Юрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

03.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 11.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Федоренком Ю.В. Вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки порушення не допускав, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням вимог законодавства.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

19.01.2017 року від Управління патрульної поліції у м. Львові надійшли заперечення проти позову, в яких зазначено, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, за що на нього було накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП. В запереченнях міститься клопотання про розгляд позову без участі представника Управління.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.09.2016 року інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Федоренком Ю.В. винесена постанова серії АР № 343733 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Останній був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 11.09.2016 року о 13 годині 55 хвилин на пр-кті Червоної Калини в м. Львові, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3ю21 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху.

Позивач з постановою не погоджується та просить її скасувати.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху заборонні дорожні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження. Дорожній знак 3.21 відноситься до заборонних знаків та забороняє рух.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу за порушення водіями транспортних засобів, зокрема, вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Проте, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності постановою від 11.09.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Доказами в адміністративній справі за ст. 69 КАС України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень обов'язок з доведення правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови. Жодних передбачених законом доказів про те, що 11.09.2016 року позивач скоїв адміністративне правопорушення, відповідачем не надано.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно ч. 4 цієї статті на місці вчинення правопорушення складається постанова. Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху не є обов'язковим.

В той же час, відсутність протоколу, в якому зафіксовано обставини скоєння правопорушення, позбавили відповідача належного та допустимого доказу наявності правопорушення.

Також відповідачем не було надано відеозапису події.

Крім того, надавши посадовим особам Національної поліції право складання постанови на місці вчинення правопорушення, законодавець не позбавив вказаних посадових осіб обов'язку під час розгляду справи дотримуватися вимог Глави 22 КУпАП «Розгляд справ про адміністративне правопорушення».

Статтею 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов'язки, заслуховує осіб, які беруть участь у справі, досліджує докази та вирішує клопотання.

За правилами ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Лише розглянувши справу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог діючого законодавства, посадова особа виносить постанову (ч. 1 ст. 283 КпАП України). Тобто, постанова у справі про адміністративне правопорушення є результатом розгляду цієї справи.

Відповідачем не надано доказів того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови відбулося з дотриманням вимог діючого законодавства та прав позивача.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлений шестимісячний строк з дня, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи іншими законами можуть встановулюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанову, яку просить скасувати позивач, винесено 11.09.2016 року. З позовом позивач звернувся до суду 03.01.2017 року. Враховуючи, що постанова не була вручена позивачу на місці її складання, доказів своєчасного відправлення копії постанови відповідачем не надано, а про наявність постанови позивач дізнався лише після отримання з відділу державної виконавчої служби копії постанови від 21.12.2016 року про відкриття виконавчого провадження, суд вважає, що позивач не міг своєчасно звернутися до суду за захистом свого права. Тому суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, а також дотримання вимог законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 258, 279, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 5-15, 69, 71, 86, 99, 100, 159-163, 185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Федоренка Юрія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Львові Федоренка Юрія Володимировича від 11 вересня 2016 року серії АР № 343733 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Вступна та резолютивна частини проголошені 26 січня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлений 26 січня 2017 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий Радченко Е.А.