Справа № 335/13800/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача Пасічник О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов'язання відповідача відновити з 01.02.2016 виплату пенсії, призначеної відповідно до вищевказаного Закону. В обґрунтування позову вказав, що на підставі наданої заяви про призначення пенсії від 22.05.2014 року та необхідних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років - основним розміром 80% грошового забезпечення (вислуга більше 30 років) у розмірі 5507,51 грн. з 23.04.2014 року. Виплата пенсії здійснювалася Відповідачем щомісяця, в встановлений законодавством строк, до 01.02.2016 року. Не отримавши вчасно нараховану пенсію в період лютого-травня 2016 року, позивач звернувся з письмовою заявою до Відповідача з проханням надання пояснень постав припинення виплати пенсії. Відповідач в листі від 01.06.2016 року відмовив у поновленні виплати пенсії. Вважає, що відповідачем не вірно застосовано положення діючого законодавства, з огляду на що просить задовольнити позов у повному обсязі та визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про припинення виплати пенсії за вислугою років, ОСОБА_1, призначеної відповідно положень, передбачених п.«б» ст.1-2 п.«а» ч.1 ст. 12, п.«а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ - протиправними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії за вислугою років, призначеної на підставі п.«б» ст.12, п.«а» ч.1 ст. 12, п.«а» ч.І ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, починаючи з 01.02.2016 року, стягнувши з відповідача всі здійснені судові витрати. Крім того, просить суд поновити строк звернення до суду із позовом, посилаючись на ті обставини, що про припинення пенсії він дізнався у лютому 2016 року, звертався до суду, його позов було повернуто, після повернення звернувся повторно і просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду і поновити його.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити на підставах викладених у позовній заяві, просить суд поновити виплату пенсії з 01.02.2016 року по 20.12.2016 року.

Відповідач проти позову заперечує, надавши письмові заперечення, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що припинення виплати пенсії позивачу здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із позовом.

З урахуванням тих обставин, що про порушення свого права позивач дізнався з 01.02.2016 року, а з позовом до суду звернувся 16.12.2016 року, до цього звертався до суду і його позов було повернуто.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, з точки зору дотримання прав заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивачу на підставі наданої заяви від 22.05.2014 року № 18472 призначена пенсія за вислугою років, призначена у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 07.11.2015 року до теперішнього часу ОСОБА_1 проходить службу на посаді державного службовця 4 рангу, на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виплата пенсії з 01.02.2016 - була зупинена.

З відповідною заявою ОСОБА_1 звертався в ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

З письмової відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області від 01.06.2016 р. № 470/К-9,№ 489/К-9 вбачається, що позивачу припинено виплату пенсії у зв'язку із тим, що відповідно до частини 1 та 2 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( редакції п. 2 ч. 5 Розділу І Закону від 24.12.2015 року) передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Як встановлено судом позивач працював на посадах в органах внутрішніх справ у зв'язку з чим на підставі вимог ст.1 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якою визначено: Особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, внесено зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в якій вказано, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", Про прокуратуру", u Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Апарата Ради національної безпеки і оброни України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури.

Як встановлено судом, 07.11.2015 року позивач працевлаштувався на посаду начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із статусом державного службовця 4 рангу.

На момент набрання чинності Законом України № 911-VIII від 24.12.2015 року позивач працював і продовжує працювати на посаді начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із статусом державного службовця 4 рангу. На нього, окрім Закону України "Про національну поліцію", також поширюються положення Закону України "Про державну службу".

За таких обставин він підпадає під дію обмежень, визначених ч.1 ст.54 Закону України ч. 1 ст. 54 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення Закону України №911-VIII від 24.12.2015 року є чинними на період з 01.01.2016 року і до 20.12.2016 року (з позовом ОСОБА_1 звернувся 16.12.2016 року), неконституційними у цей період не визнавались, а тому підлягають застосуванню всіма державними органами.

З огляду на вказані норми Закону позивач не мав права на отримання пенсії, з 01.01.2016 року і до 20.12.2016 року, а тому ОСОБА_1 як пенсіонеру, працюючому на посаді начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», правові підстави для виплати пенсії з 01.02.2016 року відсутні.

Отже, на підставі викладено неможна казати, про обмеження Конституційних прав позивача у разі набуття змін до ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи, що на час набуття змін у ст.54 вказаного закону позивач працював та працює на посаді на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», тому дії відповідача, щодо припинення пенсійних виплат позивачу відповідали вимогам ст.19 Конституції України і з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність в оскаржуваних діях відповідача ознак протиправності, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача по відмові у поновленні позивачу пенсії за вислугу років з 01.02.2016 і відповідно для задоволення вимог про зобов'язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії за вислугою років з 01.02.2016 року та виплатити належні суми пенсії. (Аналогічна позиція також висловлена ВАСУ в ухвалі від 23.06.2016 року № 671/992/15-а)

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про припинення пенсійних виплат, а тому дії відповідача відповідали вимогам ст. 19 Конституції України..

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова