Справа № 2а-2995/12/1370
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Львів № 876/9014/16

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України на ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. у справі за заявою ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 26.09.2012 року у справі № 2а-2995/10/1370, з 27.09.2012 року по 10.06.2013 року.

Ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. заяву задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 митниці ДФС на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 26.09.2012 у справі №2а-2995/12/1370 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 митниці ДФС, Державної митної служби України про скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.09.2012 по 09.06.2013 в розмірі - 8592 грн. 39 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. В задоволенні решти вимог суд відмовив.

Не погодившись з даною ухвалою, апелянт ОСОБА_1 митниця Державної фіскальної служби України подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт, просить суд апеляційної інстанції, ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. скасувати та прийняти нову якою заяву залишити без задоволення.

Представник апелянта ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не зявились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною 4 статті 257 зазначеного Кодексу законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу.

Отже, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

У випадку невиконання цього обовязку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначають Закон України «Про виконавче провадження». ( далі Закон )

Відповідно до Закону примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчого документа.

Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання» за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 26.09.2012 у справі №2а-2995/10/1370 залишеною без змін ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 26.04.2013 у справі №178798/12/9101, визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 549-к від 19.03.2012, поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Краковець» ОСОБА_1 митниці, стягнено з ОСОБА_1 митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.03.2012 року по 26.09.2012 року в розмірі 19423,80 грн. Рішення в частині поновлення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення середнього заробітку за один місяць звернуто до негайного виконання.

Наказом Державної митної служби України від 10.06.2013 року № 971-к ОСОБА_3 поновлено на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Кравець» ОСОБА_1 митниці з 21.03.2012 року.

Тобто, постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 26.09.2012 року про поновлення ОСОБА_3 на роботі, яка підлягає негайному виконанню, виконана відповідачем із затримкою, лише 10.06.2013 року.

Таким чином, тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_3, зумовленого невиконанням постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 26.09.2012 року яка набрала законної сили, за період з 27.09.2012 по 09.06.2013 року становить 176 дні, що підтверджується письмовим розрахунком який знаходиться в матеріалах справи.

Згідно довідки ОСОБА_1 митниці ДФС від 18.10.2016 року №13-70-05/40-268 середньоденний заробіток ОСОБА_3 становить 147,15грн. з врахуванням податків та зборів, а отже середній заробіток за період з 27.09.2012 року по 09.06.2013 року становить 25898,40грн. (176 дні * 147,15 грн. середньоденний заробіток = 25898,40 грн.)

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір середнього заробітку позивачу з врахуванням отриманої допомоги по безробіттю в Мостиському районному центрі зайнятості в розмірі - 8592,39 грн. ( 25698,40 17306,01 = 8592 грн. 39 коп. )

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у звязку із затримкою невиконання рішення суду саме з вини відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС України позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання постанови ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 26.09.2012 року в розмірі 8592,39 грн., а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.199, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а ухвалу ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. у справі за № 2а-2995/12/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: Р.М. Гулид

ОСОБА_4

Ухвала складена в повному обсязі 27.01.2017 року.