Справа № 712/6976/16-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/6976/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Романенко В.А. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Мацедонської В.Е., Костюк Л.О.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає відмову відповідача у проведенні їй перерахунку пенсії та зарахування стажу неправомірною, оскільки вона вчинена з порушенням вимог законодавства України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України м. Черкасах Черкаської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із підвищенням з 01.09.2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України м. Черкасах провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати починаючи з 01.09.2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії ОСОБА_2 не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 та з 18.04.2015 року отримує пенсію за віком.

Пенсію обчислено при загальному стажі роботи 23 роки 3 місяці 2 дні. Станом на 01.04.2015 року розмір пенсійної виплати становить 949,00 грн.

10.02.2016 року відповідно до ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із письмовою заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.09.2015 року в розмірі 1074,00 грн., у зв'язку з вступом в дію Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», яким передбачено, що у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949,00 грн., з 1 вересня - 1047,00 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах у задоволенні заяви відмовлено, з посиланням на ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року.

Крім цього, 10 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із письмовою заявою про зарахування до страхового (трудового) стажу період роботи приватним підприємцем з 24.02.1998 року по 01.01.2004 року (5 років 10 місяців 5 днів), що підтверджується записами в трудовій книжці та копіями доданих до заяви документів.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах у задоволенні заяви відмовлено з посиланням на ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, що затверджений Постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов частково в частині визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог щодо зарахування до страхового стажу періоду зайняття позивачкою підприємницькою діяльністю судом першої інстанції відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції переглядається судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги позивача, в частині відмови у задоволенні позову відповідно до правил ст. 195 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в цій частині та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання дій УПФ України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у зарахуванні до страхового (трудового) стажу періоду роботи приватним підприємцем з 24.02.1998 року по 01.01.2004 року (5 років 10 місяців 5 днів) неправомірними та зобов'язання УПФ України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням страхового (трудовий) стажу роботи приватним підприємцем за період з 24.02.1998 року по 01.01.2004 року (5 років 10 місяців 5 днів), відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дати призначення - 18.04.2015 року не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

10 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із письмовою заявою про зарахування до страхового (трудового) стажу період роботи приватним підприємцем з 24.02.1998 року по 01.01.2004 року (5 років 10 місяців 5 днів), що підтверджується записами в трудовій книжці та копіями доданих до заяви документів.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах у задоволенні заяви відмовлено з посиланням на ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, що затверджений Постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками (частина 2 статті 5 Закону).

За приписами пункту 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, підставою для врахування періодів роботи у страховий стаж є сплата страхових внесків, в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту «б» частини 1 статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Приписами пункту «а» частини 3 статті 56 цього Закону унормовано: до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, з 01.07.2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже чинним законодавством чітко визначено умови зарахування при обрахунку пенсії періодів трудової діяльності підприємця, а саме: сплата страхових внесків, що підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків.

Приписами Закону встановлено, що страховий стаж напряму залежить від сплати та розміру страхових внесків, які не можуть бути меншими ніж мінімальний страховий внесок, а тому в страховий стаж включаються тільки ті місяці, за які сплачені страхові внески.

Судом першої інстанції встановлено відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів, які б стверджували, що позивач в період з 24.02.1998 року по 01.01.2004 року, будучи приватним підприємцем, сплачувала страхові внески.

Вказані докази суду надано не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність порушень норм чинного законодавства України з боку відповідача при обчисленні позивачу страхового стажу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову частково.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Е. Мацедонська

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 30.01.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Костюк Л.О.

Мацедонська В.Е.