Справа № 333/8139/15-а (2-а/333/192/2015)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року справа № 333/8139/15-а (2-а/333/192/2015)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці ДФС на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року у справі №333/8139/15-а (2-а/333/192/2015) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС, виконуючого обов'язки начальника Запорізької митниці Міндоходів ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 13 листопада 2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі відповідач-1), виконуючого обов'язки начальника Запорізької митниці Міндоходів ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), в якому просить суд скасувати постанову в.о.начальника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_2 від 23.09.2014 року №0207/11200/14 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України. Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрити.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова митного органу була винесена з порушенням вимог ст. 328 МК України і ст. 38 КУпАП, оскільки на час провадження по справі про порушення митних правил закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Суд, визнав незаконною та скасував постанову в.о.начальника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_2 від 23.09.2014 року №0207/11200/14 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України (далі МК України). У задоволенні позову в іншій частині відмовив.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про порушення відповідачем строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на час скоєння ОСОБА_1 правопорушення. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25 травня 2014 року в ході проведення перевірки законності ввезення на територію України іноземних транспортних засобів особистого користування громадянином України ОСОБА_1, Запорізькою митницею було отримано лист УСБУ в Запорізькій області від 19.05.2014 року№59/3/4-774нт, щодо фактів перетину державного кордону України громадянином ОСОБА_1

За результатами співставлення фактів перетину державного кордону України ОСОБА_1 за інформацією Центральної підсистеми «Гарт-ЦП» глобальної автоматизованої інформаційної системи «Гарт» Державної прикордонної Служби України та бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України, та за наступним аналізом перетину митного кордону України окремими транспортними засобами встановлено, що 04.11.2012 року в зоні діяльності м/п «Краковець» Львівської митниці по смузі руху «Зелений коридор» громадянином ОСОБА_1 на митну територію України було ввезено транспортний засіб «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR» (країни реєстрації: Сполучене Королівство Великобританції), адреса водія згідно бази даних ЄАІС: м. Запоріжжя.

В ході проведення подальшої перевірки відповідно до листа Львівської митниці Міндоходів від 19.06.2014 року №13-70-53/36-6005 встановлено, що вищевказаний транспортний засіб ввезено на територію України 04.11.2012 року по смузі руху «зелений коридор» в зоні діяльності митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів громадянином ОСОБА_1. Документи, на підставі яких було здійснено пропуск вказаного транспортного засобу на митну територію України, в справах Львівської митниці Міндоходів відсутні, митна декларація громадянином ОСОБА_1 не заповнювалась, зобовязання про зворотне ввезення транспортного засобу не надавалось, митні платежі не здійснювались.

Отже, транспортний засіб «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR» був ввезений на митну територію України в режимі «транзит», та в подальшому у строки передбачені Законом транспортний засіб вивезено з території України не було.

За фактом порушення строків транзиту Запорізькою митницею Міндоходів відносно ОСОБА_1 01 липня 2014 року було складено протокол про порушення митних правил, постановою від 29.07.2014 року застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу.

Постановою в справі про порушення митних правил №0207/11200/14 від 23.09.2014 року позивача визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст. 485 МК України, а саме: порушення вимог та обмежень, встановлених розділом V Митного кодексу України (Глава 17 Транзит», щодо використання товару автомобілю ««HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR», стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Зазначеною постановою, накладено на позивача адміністративне стягнення передбачене ст.. 485 МК України у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 181350 грн..

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданного на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, вважає, що судом першої інстанції не враховано наступного.

Відповідно до статті 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів. Положеннями статті 71 Митного кодексу України встановлено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні в зоні діяльності поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів автомобіль позивачем був оформлений у режимі «транзит».

При цьому, суд враховує, що позивачем, дії митного органу щодо встановлення митного режиму «транзит», не оскаржувались.

Відповідно до частини 1статті 90 МК України, транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, і для автомобільного транспорту такий строк складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 та частиною 4 статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем, у строк визначений законом, транспортний засіб «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR» вивезено не було, у звязку з чим, митним органом у відношенні ОСОБА_1 було складено постанову про застосування адміністративного стягнення.

У відповідно до статті 485 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, законодавцем передбачено спеціальні строки для притягнення винних осіб до адміністративної відповідності за триваючі правопорушення, зокрема і за правопорушення передбачене ст. 485 МК України, у вигляді шести місяців з моменту виявлення такого правопорушення.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що факти порушення позивачем митних правил було виявлено під час проведення перевірки законності ввезення на територію України іноземних транспортних засобів особистого користування громадянином ОСОБА_1, в тому числі на підставі листа УСБУ в Запорізькій області, що мали місце в травні 2014 року.

Також, з оскаржуваної постанови вбачається, саме в серпні 2014 року позивач надав пояснення посадовим особам митного органу стосовно факту здачі транспортного засобу «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR» на металобрухт на території України. Вказаний факт не заперечується позивачем, та не спростовується наявними в матеріалах документами.

Тобто, факт порушення позивачем вимог МК України щодо незаконного використання митного режиму «Транзит» для транспортного засобу «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR», було виявлено у травні 2014 року, а факт порушення позивачем вимог та обмежень, встановлених розділом V Митного кодексу України «Глава 17 Транзит», щодо використання товару автомобілю «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR», стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, було виявлено в серпні 2014 року.

З урахуванням того, що оскаржувану постанову про застосування до позивача адміністративної відповідальності за наслідками виявленого порушення позивачем вимог та обмежень, встановлених розділом V Митного кодексу України «Глава 17 Транзит», щодо використання товару автомобілю «HONDA CIVIC», кузов SННМВ6730ХU101159, реєстраційний номер «V250КВR», стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги було прийнято 23 вересня 2014 року, то строк застосування адміністративного штрафу передбаченого МК України, слід обраховувати саме з серпня 2014 року дати, коли стало відомо мету використання ввезеного на митну територію в режимі «транзит» транспортного засобу в супереч меті згідно якої було надано митні пільги.

Отже, з урахуванням вище наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не порушено строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення приписів ст. 485 МК України, а саме використання пільг по сплаті митних платежів в супереч меті їх отримання.

Слід зазначити й те, що в адміністративному позові позивач не заперечує вчинення ним правопорушення за яке на нього накладено стягнення постановою від 23.09.2014 року №0207/11200/14.

Відсутність в оскаржуваній постанові пояснень позивача як правопорушника та підпису в отриманні не спростовують факту вчинення позивачем правопорушення, а отже не є підставою для скасування постанови митного органу.

Враховуючи те, що вимоги позивача щодо скасування постанови від 23.09.2014 року №0207/11200/14 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України задоволенню не підлягають, як наслідок не підлягають і задоволенню вимоги позивача щодо закриття справи про порушення митних правил відносно позивача.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року у справі №333/8139/15-а (2-а/333/192/2015) скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко