Справа № 464/9133/16-а
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/9133/16-а
пр.№ 2-а/464/75/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року

суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить зобовязати управління ПФУ в Галицькому районі м.Львова провести їй перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки про заробітну плату, виданої 10.06.2016р. прокуратурою Львівської області № 18-1038 про заробітну плату станом на 01.12.2015р. з розрахунку 90% від середньомісячного заробітку в розмірі 12 746,60 грн., починаючи із 01.01.2016 року, без обмежень граничного розміру пенсії. В обґрунтування позивних вимог покликається на те, що 21 червня 2016 року вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова із заявою про перерахунок з 01.01.2016 року раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» , виходячи з розрахунку 90 відсотків від нарахованої заробітної плати. Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова їй було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 02.03.2015 №213-УІІІ, мотивуючи свою відмову тим, що відповідно до вищезазначеного нормативного акту з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються. За таких обставин, вважає, що відмова управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова є необґрунтованою, незаконною та такою, що грубо порушує її права на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді від 28.12.2016р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, так як вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки з 01.06.2015 року згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 у звязку із неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних умовах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність. Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. З 01.01.2015 року аналогічна норма була передбачена також ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній до 15.07.2015р.). Призначення, перерахунок, поновлення виплати пенсії та зміна її виду здійснюється відповідно до закону, чинного на час звернення за призначенням (перерахунком) відповідного виду пенсії. Отже, у випадку звернення осіб за перерахунком пенсії застосовується закон, що є чинним на момент такого перерахунку.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини, вважаю, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова як одержувач пенсії за вислугу відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Наказом прокуратури Львівської області №1472к від 16.12.2010 року позивач ОСОБА_1 звільнена з посади прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури області за власним бажанням, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст.38 КЗпП України) у зв»язку з виходом на пенсію за вислугою років з 20.12.2010 року, що також підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах установ, закладів та організацій, за рахунок виплат, повязаних з індексацією надбавок, доплат, премій підвищено з 1 грудня 2015 року на 25 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», що згідно зі ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У звязку з підвищенням окладів, позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі виданої прокуратурою Львівської області довідки про заробітну плату.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком пенсії.

За таких обставин, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером, в тому числі щодо тривалості вислуги років на прокурорських посадах та розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною вісімнадцятою ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до положень ч.13 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ держава взяла на себе обовязок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного (чинного) заробітку за відповідною посадою, станом на час звернення за перерахунком пенсії.

При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призначалися на підставі Закону України «Про прокуратуру», втратили чинність у звязку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, на загальних умовах, внаслідок чого позивач на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсії, оскільки, таке право було надане йому раніше на підставі діючого законодавства.

За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку проведення перерахунків призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд не приймає до уваги доводів відповідача, викладених у запереченні на позовну заяву, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до їх прийняття та суттєво звужують право на пенсійне забезпечення, що суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015р. гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Окрім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначав, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.1, ч.1, 2 ст.8, ч.2 ст.19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч.1 ст.46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (п.6 ч.1 ст.92 Конституції України).

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося звуження обсягу прав та свобод особи, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики. Пенсійне забезпечення громадян, які виконують або виконували державні функції на посадах зі спеціальним статусом є важливим елементом державних гарантій матеріального і соціального захисту відповідних осіб з метою належного виконання ними особливих професійних обов'язків. Тому право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню або обмеженню згідно з вимогами статей 22 та 64 Конституції України. Для зазначених категорій осіб передбачено особливий порядок пенсійного забезпечення з урахуванням їх правового статусу, професійних обов'язків, підвищених вимог до дисципліни, обмежень та інших особливостей, пов'язаних з ризиком для життя та здоровя, що й зумовило встановлення додаткових гарантій соціального забезпечення таких осіб.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобовязань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

За таких обставин, зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Разом з тим, суддя не бере до уваги доводи відповідача щодо застосування під час обчислення (перерахунку) пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» граничної суми заробітної плати (доходу), з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виходячи з наступних обставин:

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Згідно ст.46 Конституції України це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сімї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду обєктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» пенсія прокурорам призначається з урахуванням їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому будь-яких обмежень щодо максимальної величини заробітної плати, яка враховується під час обчислення розміру пенсії цим Законом не передбачено.

Законам України «Про прокуратуру» визначено, що розмір пенсії прокурорам визначається виключно у відсотках до заробітної плати і не фіксується максимальний (граничний) розмір заробітної плати (доходу), з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, призначення (перерахунок) пенсії провадиться на підставі розрахованої органами прокуратури України довідки про розмір місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію. Розмір середньомісячної (чинної) заробітної плати працівника прокуратури, який слід враховувати під час перерахунку пенсії визначено (розраховано) прокуратурою Львівської області у довідці про заробітну плату станом на 01.12.2015 року.

Особливість пенсійного забезпечення прокурів полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, що визначені законодавством.

Відповідно до пункту 13 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до Закону України «Про прокуратуру», та розміром пенсії із солідарної системи, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, а відтак не залежить від граничного розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналогічна позиція викладена Конституційним Судом України у рішенні від 11.10.2005 № 1-21/2005, яким визнано неконституційними положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування при призначенні пенсії працівникам прокуратури граничного розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України Галицькому районі м.Львова у перерахунку пенсії позивачу, виходячи з розміру заробітної плати на даний час є неправомірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

На підставі ст.ст.19, 22, 58 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», рішеннями Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99, від 20.03.2002р. № 5-рп/2002, від 11.10.2005р. № 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 13.05.2015р. №1-9/2015 та керуючись ст.ст.1, 9, 11, 69-86, 94, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки про заробітну плату, виданої 10.06.2016р. прокуратурою Львівської області № 18/1038 з розрахунку 90% від фактично нарахованої (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, яка склалась в грудні 2015 року, починаючи з 01.01.2016р., без обмеження максимального розміру пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України через територіальне управління Державної казначейської служби у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 гривня 40 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Чорна С.З.