Справа № 582/1427/16-а
Суддя: Яковенко Н. М.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/2/17
Справа № 582/1427/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Климась С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недригайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати протиправними дії Недригайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у видачі довідки про складові заробітної плати начальника Недригайлівського об'єднаного управління станом на 1 травня 2016 року, просила зобов'язати Недригайлівське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області видати позивачу вищевказану довідку, та на підставі вказаної довідки здійснити перерахунок призначеної пенсії з 1 травня 2016 року в розмірі 90 % заробітку, який враховує всі види оплати праці (оклад, ранг, винагорода за вислугу років, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії) та врахувати надбавку за особливі заслуги в розмірі 20% від прожиткового мінімуму. Виплату пенсії проводити в зазначених розмірах з урахуванням раніше виплачених сум без застосування обмеження максимальним розміром.

Крім того, просила стягнути з відповідача 10 000 грн. моральної шкоди, яка була їй завдана такими неправомірними діями відповідача. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Позивач мотивувала свої вимоги тим, що з 13 грудня 2006 року їй призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 № 3723-ХІІ, у розмірі 90% заробітку на посаді начальника управління з 20% надбавкою за особливі заслуги перед Україною. Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) було передбачено перерахунок пенсій державних службовців, тому при підвищенні окладів державним службовцям відповідач неодноразово здійснював перерахунок їй пенсії згідно поданих довідок.

09 серпня 2016 року з метою перерахунку пенсії позивач звернулася на особистий прийом до начальника Недригайлівського об'єднаного управління ПФУ ОСОБА_3 з заявою про видачу довідки про складові заробітної плати станом на 01.05.2016 за посадою начальника Недригайлівського об'єднаного управління ПФУ за формою, яка затверджена Постановою правління ПФУ від 4 вересня 2013 року №15-1.

Листом від 11 серпня 2016 року позивачу відмовлено у видачі такої довідки, також в даному листі вказано про неможливість перерахунку пенсії.

Вважає, що відмова у видачі зазначеної довідки про складові заробітної плати та нездійснення перерахунку пенсії є неправомірними.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що відмова у видачі довідки про складові заробітної плати та відмова у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з збільшенням посадових окладів державних службовців з 1 травня 2016 року є порушенням її конституційних прав, оскільки зміни в законодавстві про пенсійне забезпечення, які відбулися стосуються лише тих пенсій, які будуть призначатись після вказаних змін і не стосуються тих осіб, пенсія яким призначена раніше, оскільки в такому разі відбувається звуження прав таких осіб, які гарантовані Конституцією України. Також позивач не могла звернутися з заявою про перерахунок їй пенсії без довідки про складові заробітної плати працюючих державних службовців, тому вважає лист Недригайлівського об'єднаного управління ПФУ від 11.09.2016 не тільки відмовою у видачі довідки, а також і рішенням про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Відповідач у своїх запереченнях не погодився з позовними вимогами та вважає їх безпідставними з огляду на те, що у звязку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, положення Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року втратили чинність, в тому числі і ті норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців, зокрема ст. 37-1 Закону щодо перерахунку пенсії. Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, позивач зверталася до Недригайлівського об'єднаного управління ПФУ лише за видачею довідки про складові заробітної плати, а не за перерахунком пенсії.

Також просить відмовити позивачу у стягненні моральної шкоди, оскільки позивач не подала доказів, які б підтверджували, що відповідачем така шкода завдана.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з наведених вище підстав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13 грудня 2006 року перебуває на обліку в Недригайлівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993.

До 01.05.2016. пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993. З 01.05.2016 р. набув чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015. положення Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993. втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015., яка набрала чинності з 01.05.2016., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015., по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003. не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015. та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003., з 01.05.2016. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, постановою правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року № 15-2 внесено зміни до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року № 15-1 та форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, виключено. Це свідчить про правомірну відмову відповідача у видачі довідки позивачу на її заяву від 09 серпня 2016 року, оскільки станом на час звернення за довідкою її видача не була передбачена.

Також судом встановлено, що позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року, однак, ОСОБА_1 в порядку, який визначений в Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( п.1.7, 4.1-4.7) з заявою про перерахунок пенсії до Недригайлівського об'єднаного управління ПФУ Сумської області не зверталась.

Таким чином, виходячи з того, що з 01.05.2016. перерахунок пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців не передбачений, та скасовано форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову у видачі такої довідки.

Стосовно тверджень позивача про звуження її прав, суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 22 Загальної Декларації прав людини кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Аррас та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії").

У рішенні Європейського суду з прав людини за заявою ОСОБА_4 проти України №43331/12 від 03 червня 2014 року щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленим статями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після внесення у 2011 році змін до законодавства, Європейський суд з прав людини констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обовязок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На залежність розмірів соціальних виплат від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 26.12.2011 р. N 20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

У цьому Рішенні вказано, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979р. у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 року (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Як відзначив Конституційний Суд України, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

У іншому рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційний Суд України дійшов висновку, що …однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Також, в цьому Рішенні вказано, що …суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З системного аналізу наведених рішень слідує, що при їх прийнятті Конституційний Суд України виходив із додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах фінансових можливостей держави права кожного на достатній життєвий рівень.

При цьому, як відзначив Конституційний Суд України, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2.1 рішення від 26.12.2011 N 20-рп/2011).

З огляду на наведене, суд зазначає, що застосування до спірних відносин положень ст.90 Закону України «Про державну службу» в даному випадку не є підставою для визнання рішення УПФУ неправомірним.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 цієї статті моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову у видачі довідки про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії, то відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. .

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко