Справа № 703/4132/16-а
Суддя: Васильківська Т. В.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/4132/16-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Васильківська Т.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у листопаді 2016 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року встановлено, що даний спір належить до компетенції Смілянського міськрайонного суду Черкаської області як адміністративного суду.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 18 вересня 2014 року у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Він звернувся до відповідачів та надав всі документи, проте відповідачі відмовилися від реалізації його права на соціальний захист.
Просить суд визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо не призначення йому одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності ІІ групи; зобов`язати Міністерство оборони України призначити йому одноразову грошову допомогу в зв`язку встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до п.п. «Б» п. 1 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і перерахувати Київському міському військовому комісаріату грошові кошти для подальшої йому виплати; зобов`язати Київський міський військовий комісаріат виплати йому суму одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до п.п. «Б» п. 1 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ в редакції Закону з 01 січня 2014 року.
До суду надійшли письмові заперечення від представників Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в яких вони просять відмовити в задоволенні позову.
В запереченнях проти позову відповідачі просять проводити розгляд справи за загальними правилами КАС України, при цьому не наводять чіткого переліку питань що підлягають з`ясуванню у позивача для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому суддя відмовляє відповідачам у задоволенні їх клопотання, та вважає за можливе розглядати справу в порядку скороченого провадження.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач з 22 жовтня 1985 року по 11 серпня 1997 року проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що входила до складу прикордонних військ КДБ СРСР, в тому числі приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан в період з 18 квітня 1986 року по 15 червня 1987 року.
Під час виконання бойового завдання, отримав «сечокам`яну хворобу, множинні камені правої нирки, зміцнілий рубець лівої поперекової ділянки після операції уретеролітотомії, вторинний пієлонграфит з помірним порушенням функції нирок». Даний факт підтверджено витягом із Протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень та травм у колишнього військовослужбовця від № 20 від 13 серпня 2014 року (а.с.58). У позивача встановлено: «СКХ, дрібні конкременти обох нирок. Загострення хронічного калькульозного пієлонефриту з порушенням видільної функції. ХНЛ ІІ ст. Стан після уреторолітотомії зліва», захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії .
18 вересня 2014 року ОСОБА_1 отримав 2 групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК від 22 вересня 2014 року Серії 10ААВ № 358095 (а.с.56).
26 січня 2016 року позивач звернувся із заявою (а.с.60) до Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства Оборони України про виплату йому гарантованої одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, надавши в додатку всі необхідні копії документів.
Листом Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України від 26 січня 2016 року № 6/8/5/148 ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги було відмовлено із мотивування, що згідно з пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Особам, які звільнилися з Прикордонних військ, виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватись Державною прикордонною службою України. (а.с. 61)
Позивач звернувся із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України про виплату йому гарантованої одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з встановленням йому у 2014 році 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби в Республіці Афганістан.
Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 листопада 2015 року № 11/Г-6316 у виплаті одноразової грошової допомоги йому відмовлено з посиланням на те, що жодним нормативно-правовим актом України не встановлено, що Державна прикордонна служба України є правонаступником військових частин та підрозділів Прикордонних військ КДБ СРСР, дислокованих за межами території України. Відсутні також і нормативні приписи, які зобов`язують, або надають повноваження Держприкордонслужбі України виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям колишніх Прикордонних військ КДБ СРСР (а.с.62).
У 2016 році позивач повторно неодноразово звертався до Міністерства оборони України стосовно виплати йому гарантованої одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням у 2014 році 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби в Республіці Афганістан відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 14 березня 2016 року № 248/3/6/2791/1346 (а.с.64) та листом фінансово-економічного управління командування Сухопутних військ Збройних Сил України Міністерства оборони України від 07 липня 2016 року № 116/14/5/3030(а.с.65) ОСОБА_1 повідомлено, що особам, які звільнялися з Прикордонних військ, виплата одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України не здійснюється.
Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
У відповідності до ч. 5 ст. 17 КУ України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до ЗУ від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до ст. 41 вище вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011- XII "(далі - Закон № 2011- XII).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п. б ч.1 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
З метою виконання Закону № 2011-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв 25 грудня 2013 року Постанову № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві "
Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від часу настання інвалідності.
Таким чином, з моменту встановлення позивачу IІ групи інвалідності 18 вересня 2014 року останній має право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ч. 2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ.
Висновки Департаменту Фінансів Міністерства оборони України про те, що дія постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 не поширюється на позивача, оскільки особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби, суд вважає необґрунтованими.
Клопотання представників відповідачів щодо передачі справи до Черкаського окружного адміністративного суду, суд не бере до уваги оскільки відповідно п. 4 ч.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Однак, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели суду правомірність свого рішення.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати у справі відсутні.
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», ст. 9, 11, 18, 19, 69-71, 86, 99, 122, 158-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати неправомірними дії Міністерства оборони України, Черкаського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до п.п. « Б» п.1 ст.16-2 Закону України « Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ в редакції Закону з 01 січня 2014 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності ІІ групи в наслідок захворювання, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до п. п. «Б» п.1 ст.16-2 Закону України « Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 20.12.1991 року та перерахувати Черкаському обласному військовому комісаріату грошові кошти для подальшої виплати.
Зобов`язати Черкаський обласний військовий комісаріат виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до п.п. «Б» п.1 ст. 16-2 Закону України « Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ в редакції Закону з 01 січня 2014 року.
Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному, є остаточною.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Суддя: Т.В.Васильківська