Справа № 826/25278/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 грудня 2016 року № 826/25278/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго»» (надалі - позивач/ТДВ «СК «Індіго») з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (надалі - відповідач/Нацкомфінпослуг), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2595 від 27.10.2015 року про застосування заходу впливу до ТДВ «СК «Індіго».

Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні розрахунку страхового відшкодування гр. ОСОБА_2 за Договором страхування наземного транспорту № 206-00003-15 від 05.02.2015 року, позивач дотримався вимог Договору та виконав свої зобов'язання, в строки та на умовах, що передбачені умовами Договору, а тому, на думку позивача, останнім не було порушено вимоги Закону України «Про страхування» та Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, як встановлено у Розпорядженні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2595 від 27.10.2015 року про застосування заходу впливу до ТДВ «СК «Індіго», а тому оскаржуване Розпорядження є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у повному обсязі.

Відповідач Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг в своїх запереченнях просило суд в задоволенні адміністративного позову повністю відмовити, оскільки при винесенні оскаржуваного Розпорядження Нацкомфінпослуг діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений положеннями законодавства України та при розгляді скарги гр.. ОСОБА_2 було встановлено порушення з боку ТДВ «СК «Індіго» умов Договору страхування наземного транспорту, а також вимог чинного законодавства у сфері фінансових послуг.

Крім того, відповідач у додаткових поясненнях до письмових заперечень просило суд при ухваленні судового рішення звернути увагу на те, що оскаржуване Розпорядження виконано позивачем у повному обсязі, що, на думку відповідача, свідчить про визнання останнім порушень, вказаних у самому Розпорядженні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2015 р. провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило, а тому суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до наданих суду письмових заперечень та додаткових пояснень до них, позовні вимог не визнав у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 128 КАС України, а також згоду представника позивача, суд приходить до висновку про можливість перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачається здійснення адміністративного судочинства відповідно до конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ст.. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з положеннями п. 6 ч. 4 ст.. 6 Закону України «Про страхування» видами добровільного страхування можуть бути страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Частиною ч. 1 ст. 16 того ж Закону передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування

(подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2015 року між ТДВ «СК «Індіго» та ОСОБА_2 було укладено Договір страхування наземного транспорту №206-00003-15, відповідно до умов якого предметом страхування є транспортний засіб - автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, страхова сума за договором дорівнює 700000,00 грн., сума загальної страхової премії складає 34510,00 грн., франшиза - 49000,00 грн.

Пунктом 6.1. вищевказаного договору визначено, що страховим випадком за цим Договором є ДТП - дорожньо-транспортна пригода.

Крім того, як вбачається з наданих суду копій документів, 23.03.2015 року Страхувальник ОСОБА_2 звернулася до ТДВ «СК «Індіго» з заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21.03.2015 року за участю застрахованого транспортного засобу, при цьому Страхувальником було додано необхідний перелік документів для визнання випадку страховим.

Як вбачається з наданої суду копії Звіту № 320/15 від 29.04.2015 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу VW TOUAREG, державний знак НОМЕР_1, складеного ФОП ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 1 053 182,28 грн., ринкова вартість дорівнює 927 194,08 грн., також на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблений висновок, що вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу на дату оцінку 21 березня 2015 року складає 927 194,08 грн., здійснення відновлювального ремонту визнано економічно необґрунтованим.

У відповідності до наданої суду копії Звіту № 320-1/15 про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу VW TOUAREG, державний знак НОМЕР_1 від 02.06.2015 року, складеного ФОП ОСОБА_3, вартість пошкодженого транспортного засобу становить 317 800,00 грн.

Також, у судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2015 року після одержання необхідних документів, ТДВ «СК «Індіго» складено Страховий акт №17464/206, згідно якого дорожньо - транспортна пригода визнана страховим випадком, а також проведено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 25 886,00 грн.

Крім того, 07.07.2015 року ТДВ «СК «Індіго» складено Страховий акт №17467/206, яким також подію визнано страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 135 814,00 грн.

На підставі Наказу №17121 від 07.07.2015 року, 09 липня 2015 року через систему Аваль-Експресс на рахунок ОСОБА_2 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 135 814,00 грн.

Не погодившись з вказаним розрахунком суми виплаченого страхового відшкодування 22 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулася зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідно якого просила вжити заходів для усунення порушення, яке полягає, на її думку, у неправильному застосуванні при розрахунку суми страхового відшкодування норм діючого законодавства України у сфері фінансових послуг, а також порушення умов укладеного Договору страхування наземного транспорту, що призвело до недоотримання Страхувальником відшкодування завданих збитків у повному обсязі, а також просила вжити до ТДВ «СК «Індіго» інші відповідні виявленим порушенням заходи впливу.

За результатами розгляду вищевказаної скарги, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 07 жовтня 2015 року складено Акт про правопорушення, вчинені Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Індіго» на ринку фінансових послуг № 721/13-15/6, відповідно до якого Нацкомфінпослуг, розглянувши документи, надані ТДВ «СК «Індіго», встановив порушення умов Договору страхування наземного транспорту від 05.02.2015 року, що свідчить (як зазначено у Акті) про порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг.

На підставі вищевказаного Акту 27.10.2015 року Нацкомфінпослуг було видано розпорядження № 2595 «Про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго», яким встановлено порушення законодавства у сфері фінансових послуг, а саме: ч.2 ст. 20 Закону України «Про страхування» та п. 2.15 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 40 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 15.09.2003 року за №805/8126, зобов'язано ТДВ «СК «Індіго» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, повідомити Нацкомфінпослуг про їх усунення з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 17.11.2015 року.

З вказаним Розпорядженням № 2595 від 27.10.2015 року позивач не погоджується, мотивуючи свої доводи тим, що при розрахунку страхового відшкодування ТДВ «СК «Індіго» з урахуванням умов Договору про страхування наземного транспорту (п.п. 22.2, 22.5 Договору) використовувалися такі показники:

- Страхова сума - 700 000,00 грн.;

- Ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку - 927 194,08 грн.

- Вартість пошкодженого ТЗ - 317 800,00 грн.

- Франшиза - 49 000,00 грн.

- Коефіцієнт пропорційності страхового відшкодування = 700000,00 грн./927194,08 грн.=0,7550

- Вартість відновлювального ремонту - 1 053 182,28 грн.

- Вартість майнової шкоди - 927 194,08 грн.

- Несплачена страхова сума - 25 886,00 грн.

На підставі вказаних показників та умов Договору страхування, розрахунок страхового відшкодування Позивачем був зроблений за такою формулою: 700 000,00 грн. (страхова сума)*0,7550 (коефіцієнт пропорційності, згідно п. 22.5 Договору страхування) - 49 000,00 грн. (франшиза) - 317 800,00 грн. (вартість залишків ТЗ, згідно Звіту № 320-1/15) = 161 700,00 грн. (сума страхового відшкодування) - 25 886,00 грн. (несплачена страхова премія, згідно Страхового акту № 17464/206) = 135 814,00 грн.

Таким чином, Позивач перерахував на користь Страхувальника ОСОБА_2 остаточну суму страхового відшкодування у розмірі 135 814,00 грн.

Аналізуючи вищевикладене, надані докази у їх сукупності, а також приймаючи до уваги норми діючого законодавства у сфері фінансових послуг, суд приходить до висновку, що Позивачем було порушено умови укладеного Договору страхування наземного транспорту №206-00003-15 від 05.02.2015 року, з огляду на наступне:

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 20 того ж Закону передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страховика.

Згідно з п. 2.15 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 40, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.09.2003 року за № 805/8126 страховик зобов'язаний дотримуватись обов'язків, визначених статтею 20 Закону України "Про страхування".

Відповідно до п. 22.2 Договору страхування наземного транспорту № 206-00003-15 від 05.02.2015 року, укладеного між ТДВ «СК «Індіго» та ОСОБА_2, при визначенні суми страхового відшкодування у розрахунок приймаються наступні показники: у разі Викрадення або Повної конструктивної загибелі застрахованого ТЗ (під повною конструктивною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ складає більш як 70% ринкової вартості ТЗ на дату настання страхового випадку) - страхова сума. Розмір страхового відшкодування (з врахуванням положень, викладених у п. 22.5 цього Договору за вирахуванням франшизи, всіх несплачених Страхувальником сум страхової премії (або її частин), сум отриманих від інших страховиків за аналогічними договорами страхування цього ТЗ (непошкоджених та придатних до експлуатації вузлів, деталей та агрегатів ТЗ), яка визначається згідно з висновком експертної організації (акту товарознавчої експертизи, дослідження звіту) (у випадку конструктивної загибелі застрахованого ТЗ).

Як вбачається зі змісту п. 22.5 цього ж Договору у разі, якщо на момент настання страхового випадку страхова сума, вказана у Договорі, є меншою від ринкової вартості застрахованого ТЗ більше ніж на 10% і становить певну частку від ринкової вартості застрахованого ТЗ, розмір відшкодування визначається у такій же частці від фактичного розміру збитку.

Таким чином, діючим законодавством у сфері фінансових послуг та вищевказаним договором страхування, при повній конструктивній загибелі транспортного засобу передбачено застосування коефіцієнту пропорційності саме щодо фактичного розміру збитку, а не до страхової суми, визначеної договором страхування.

Як було встановлено у судовому засіданні:

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 1 053 182,28 грн.,

- ринкова вартість ТЗ дорівнює 927 194,08 грн.,

- вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу на дату оцінку 21 березня 2015 року складає 927 194,08 грн.,

- вартість пошкодженого транспортного засобу становить 317 800,00 грн.,

- здійснення відновлювального ремонту визнано економічно необґрунтованим.

Тому, при розрахунку суми страхового відшкодування при повній конструктивній загибелі ТЗ, яка підлягала виплаті Страхувальникові, Позивач повинен був застосовувати або коефіцієнт пропорційності саме до завданих збитків, тобто до вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу на дату оцінки (21.03.2015 року), що дорівнює 927 194,08 грн., а не до страхової суми у розмірі 700 000,00 грн., визначеної у Договорі страхування, або такий коефіцієнт пропорційності, у відповідності до умов укладеного Договору, Страховиком взагалі не повинен був застосовуватися.

А отже, сума страхового відшкодування, яка підлягала б виплаті Страхувальнику при застосуванні коефіцієнту пропорційності повинна розраховуватися наступним чином: 927 194,08 грн. (вартість майнової шкоди, завданої власнику ТЗ на дату оцінки) *0,7550 (коефіцієнт пропорційності) - 49 000,00 грн. (франшиза) - 25886,00 грн. (несплачені страхові премії) - 317 800,00 грн. (вартість пошкодженого ТЗ) = 307 345,53 грн. або у випадку незастосування коефіцієнту пропорційності: 700 000,00 грн. (страхова сума) - 49 000,00 грн. (франшиза) - 25 886,00 (несплачені страхові премії) - 317 800,00 грн. (вартість пошкодженого ТЗ) = 307 314,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про страхування» уповноважений орган має право видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (перестраховиків).

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Статтею 39 того ж Закону передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.10.2015 року №2595 «Про застосування заходу впливу до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» є правомірним, виданим у відповідності до вимог чинного законодавства у сфері фінансових послуг та підлягає виконанню Позивачем у повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, під час розгляду вказаної адміністративної справи, ТДВ «СК «Індіго» на підставі Страхового акту № 17577/206 від 17.12.2015 року та розрахунку страхового відшкодування перерахувало на користь Страхувальник ОСОБА_2 171 500,00 грн. - сума страхового відшкодування та 39 055,02 грн. - пеня, що підтверджується наданими суду копією Страхового акту, розрахунку страхового відшкодування, платіжними дорученнями № 4409, №4405, №4407 від 18.12.2015 року.

Тобто, порушення встановлені Актом про правопорушення, вчинені ТДВ «СК «Індіго» на ринку фінансових послуг № 894/13-15/13/5 від 03.12.2015 року та оскаржуваним Розпорядженням фактично визнані та усунені Позивачем, оскаржуване Розпорядження на момент ухвалення судового рішення є виконаним.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ТДВ «СК «Індіго» у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення сплаченої суми судового збору на користь позивача у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур