Справа № 815/137/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/137/17
УХВАЛА

24 січня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретаря судового засідання Соколової М.С.,

за участю:

представника позивача - Демчук Я.В. (за довіреністю),

представника відповідача - Гунченко О.А. (за довіреністю),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ТОВ "РЕСТАЙМ" про забезпечення адміністративного позову по справі за адміністративним позовом ТОВ "РЕСТАЙМ" до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення так картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ "РЕСТАЙМ" до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення м/п "Одеса-порт" Одеської митниці ДФС від 24 листопад 2016 року №500060804/2016/000092/2 "Про коригування митної вартості товарів";

- визнати протиправною і скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24 листопад 2016 року №500060804/2016/00176.

Ухвалою суду від 05.01.2017 року відкрито провадження по вказаній адміністративній справі та призначено її до судового розгляду.

23 січня 2017 року у судовому засідання представником позивача надано письмове клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби № 500060804/2016/000092/2 від 24.11.2016 року про коригування митної вартості товарів та заборони Одеській митниці ДФС та іншим органам доходів і зборів, що забезпечують адміністрування податків і зборів, митних платежів реалізувати на підставі положень частини 9 статті 55 та частини 8 статті 313 Митного кодексу України надану товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ», (65121, м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 4-Д) фінансову гарантію у сумі 76 077 (сімдесят шість тисяч сімдесят сім) гривень 95 копійок, а саме здійснювати перерахування цієї грошової суми до бюджету.

Вказане клопотання обґрунтоване наступним.

Згідно оспорюваного рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060804/2016/000092/2 від 24.11.2016 року та частини 7 статті 55 Митного кодексу України за митною декларацією № 500060804/2016/003481 товар - взуття на суму 84908,80 дол. США оформлено у митному режимі Імпорт та випущено в вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначених декларантом, та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (уповноваженою особою) та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до Розділу X Митного кодексу України.

Внаслідок вказаного рішення Одеської митниці сума додатково нарахованих митних платежів по цій партії товару та фінансових гарантій для позивача склала 76077 грн. 95 коп.

Забезпечення сплати митних платежів позивачем здійснено способом фінансової гарантії у формі внесення вищевказаних коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів (грошової застави) відповідно до приписів статей 305-310 Митною кодексу України

Підтвердженням прийняття цієї фінансової гарантії Одеською митницею ДФС є саме завершення оформлення митної декларації № 500060804/2016/003481, на що вказує частина 9 статті 309 МК України.

Як вбачається з матеріалів позову відповідач Одеська митниця ДФС не визнає митну вартість товарів, заявлену ТОВ «РЕСТАЙМ» у митній декларації № 500060804/2016/003481 та на підставі поданих позивачем документів.

Згідно вимог частини 7 статті 55 Митного кодексу України строк дії вищевказаної гарантії не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Після завершення цього строку та відповідно до частини 8 статті 313 МК України забезпечені грошовою заставою митні платежі у сумі 76 077 грн. 95 коп., що підлягають сплаті за оспорюваним рішенням органу доходів і зборів, будуть перераховані до державного бюджету України.

За таких обставин, на думку позивача, існує очевидна небезпека заподіяння матеріальної шкоди інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі № 815/137/17 за позовом ТОВ «РЕСТАЙМ», шляхом вилучення майна у вигляді грошових коштів останнього.

Водночас, для відновлення прав, свобод та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат часу, яких вимагають положення статті 43 Податкового кодексу України та статті 301 Митного кодексу України, а також Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 1146 від 15.12.2015 року.

Стягнення на користь державного бюджету забезпечених фінансовою гарантією митних платежів у сумі 76077 грн. 95 коп. безпосередньо пов'язано з прийняттям відповідачем оспорюваного рішення про коригування митної вартості задекларованого позивачем товару, що призвело до необгрунтованого на думку позивача підвищення його митної вартості.

Враховуючи вимоги ст. 117 КАС України, у своєму клопотанні про забезпечення позову, представник позивача стверджує, що існує необхідність у прийнятті судом рішення про забезпечення адміністративного позову до ухвалення кінцевого рішення у справі шляхом зупинення дії рішення Одеської митниці ДФС № 500060804/2016/000092/2 від 24.11.2016 року про коригування митної вартості товару, так і забороною органу доходів і зборів на підставі частини 9 статті 55 та частини 8 статті 313 Митного кодексу України реалізувати надану позивачем фінансову гарантію у сумі 76 077 грн. 95 коп. а саме здійснювати перерахування цієї грошової суми до державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, з посиланням на положення ст. 118 КАС України, п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», представник позивача вказує, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даному випадку має метою збереження існуючого становища до закінчення розгляду справи по суті, при цьому, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у визначений судом спосіб відповідає предмету адміністративного позову та не тягне фактичне вирішення спору по суті, зважаючи на що просить суд задовольнити клопотання про забезпечення позову.

У судовому засіданні 24.01.2017 року представник позивача підтримав клопотання про забезпечення адміністративного позову з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на клопотання про забезпечення позову в яких, з посиланням на ч.7, ч.8, ч.9 ст. 55, ч.8 ст. 313 Митного кодексу України, п.43.1, п.п.43.3-43.5 ст.43 Податкового кодексу України, постанови Верховного суду України від 15.04.2014 року (справа №21-21а14), від 12.11.2014 року (справа № №21-201а14, №21-202а14), від 25.11.2014 року (справи № 21-207а14) та ч.1 ст.117 КАС України, вказує, що клопотання позивача про забезпечення позову у справі № 815/137/17 не підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.01.2017 року заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача про забезпечення позову з підстав, викладжених у письмових запереченнях.

Третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання з вирішення клопотання про забезпечення позову повідомлена належним чином та своєчасно.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, вважає, що воно не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 117 КАС України, визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Разом з тим, ч.4 зазначеної статті передбачено, що адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до вимог ст. 117 КАС України підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст.ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Проте, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку представник позивача не навів жодних аргументів, які свідчили б про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби № 500060804/2016/000092/2 від 24.11.2016 року про коригування митної вартості товарів виконання рішення у даній справі стане неможливим.

Окрім того, суд зазначає, що предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність прийняття відповідачем 24 листопад 2016 року рішення №500060804/2016/000092/2 "Про коригування митної вартості товарів";

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що спосіб забезпечення позову має бути співмірним заявленим позовним вимогам.

В свою чергу суд вирішуючи клопотання представника позивача в частині забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Одеській митниці ДФС та іншим органам доходів і зборів, що забезпечують адміністрування податків і зборів, митних платежів реалізувати на підставі положень частини 9 статті 55 та частини 8 статті 313 Митного кодексу України надану товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ», (65121, м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 4-Д) фінансову гарантію у сумі 76 077 (сімдесят шість тисяч сімдесят сім) гривень 95 копійок, а саме здійснювати перерахування цієї грошової суми до бюджету, суд виходить з наступного.

Суд вважає, що клопотання про забезпечення позову шляхом заборони іншим органам доходів і зборів, що забезпечують адміністрування податків і зборів, митних платежів реалізовувати на підставі положень частини 9 статті 55 та частини 8 статті 313 Митного кодексу України надану товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТАЙМ», (65121, м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 4-Д) фінансову гарантію у сумі 76 077 (сімдесят шість тисяч сімдесят сім) гривень 95 копійок, а саме здійснювати перерахування цієї грошової суми до бюджету, не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не вказано, найменування, коди за ЄДРПОУ та адреси осіб, які, на думку позивача «є органами доходів і зборів, що забезпечують адміністрування податків і зборів, митних платежів»

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2016 року представник позивача - декларанта, ПП "Гол-Сервіс", подав до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію №500060804/2016/003442 з метою митного оформлення товару - взуття чоловічого і жіночого, - поставленого за контрактом №ХТТ-R 201606-01 від 21.09.2016 року (контракт укладений між фірмою "XIANEN TOPLLION TRADING CO.,LTD" (продавець) та ТОВ "Рестайм" м (покупець), предметом якого є купівля-продаж (поставка) товару, а саме жіночого та чоловічого взуття у кількості, по цінах і на умовах, визначених в інвойсах).

Одеська митниця ДФС за результатами розгляду декларації та документів, що були надані разом з нею, оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060804/2016/00176 від 24.11.2016 року, якою Одеською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією №500060804/2016/003442 від 21.11.2016 року та рішення про коригування митної вартості № 500060804/2016/000092/2 від 24.11.2016 року.

Згідно ч.4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Згідно ст.306 МК України способом забезпечення сплати митних платежів є, зокрема, фінансові гарантії. Відповідно до ч.1 ст.308 МК України розмір фінансової гарантії визначається митним органом виходячи з суми митних платежів, що підлягає сплаті при випуску товарів для вільного обігу на митній території України або при вивезенні товарів за межі цієї території у митному режимі експорту. Статтею 309 встановлено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у формах: - надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); - внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Згідно ст.310 МК України фінансові гарантії надаються митним органам, зокрема, під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму. Фінансові гарантії надаються: - у вигляді документа; - у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Для випуску товарів у вільний обіг TOB "Рестайм" на підставі ч.7 ст.55 МК України сплатило митні платежі згідно митної вартості, визначеної декларантом та надало фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів, визначеною декларантом та сумою платежів, обчисленою митним органом в розмірі 76077,95 грн., тобто надало фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави в розмірі 76077,95 грн. на рахунок митного органу.

Відповідно до частини 7 ст.55 МК України строк дії гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Згідно ч.8,9 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Статтею 29 МК України визначено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Проте МК України не встановлено порядку та строків вирішення питань щодо наданої фінансової гарантії у разі оскарження саме до суду рішення митниці про визначення митної вартості товарів з урахуванням якого суб'єкт господарювання надає митному органу фінансову гарантію у вигляді внесення грошової застави на рахунок митного органу. подання до суду адміністративного позову, та відкриття провадження по справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення, а строк дії фінансової гарантії не може перевищувати 90 днів, відповідач, по спливу 90-денного терміну перерахує суму наданої гарантії до державного бюджету, та при задоволенні позовних вимог судом, відновлення порушених прав позивача може буди ускладнено та потребує значних зусиль, часу та витрат. Подання до суду адміністративного позову та відкриття провадження по справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення.

Суд враховує, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Одеській митниці ДФС до набрання законної сили рішення за результатом розгляду адміністративної справи №815/137/17 по суті перераховувати надані ТОВ "РЕСТАЙМ" по митній декларації №500060804/2016/003481 від 08.12.2016 року фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави загальним розміром 76077,95 грн. з рахунку митного органу до Державного бюджету у якості митних платежів, у даному випадку має метою збереження існуючого становища до закінчення розгляду справи по суті, при цьому, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у визначений судом спосіб відповідає предмету адміністративного позову та не тягне фактичне вирішення спору по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ" про забезпечення адміністративного позову по справі №815/137/17 шляхом заборонити Одеській митниці ДФС до набрання законної сили рішення за результатом розгляду адміністративної справи №815/137/17 по суті перераховувати надані ТОВ "РЕСТАЙМ" по митній декларації №500060804/2016/003481 від 08.12.2016 року фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави загальним розміром 76077,95 грн. з рахунку митного органу до Державного бюджету у якості митних платежів є обґрунтованим, а отже в цій частині, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 133, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "РЕСТАЙМ" про забезпечення адміністративного позову по справі №815/137/17 - задовольнити частково.

Заборонити Одеській митниці ДФС до набрання законної сили рішення за результатом розгляду адміністративної справи №815/137/17 по суті перераховувати надані ТОВ "РЕСТАЙМ" по митній декларації №500060804/2016/003481 від 08.12.2016 року фінансові гарантії у вигляді внесення грошової застави загальним розміром 76077,95 грн. з рахунку митного органу до Державного бюджету у якості митних платежів.

У задоволенні іншої частини клопотання про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в п'ятиденний строк з дня оголошення та (або) отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Повний текс ухвали складено та підписано суддею 27.01.2017 року.

Суддя О.А. Вовченко