Справа № 816/953/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 р. Справа № 816/953/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника відповідача - Вовк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2016р. по справі № 816/953/16

за позовом ОСОБА_2

до Територіального управління Держпраці у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 р. ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністравтиного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Держпраці у Полтавській області (далі - відповідач, ТУ Держпраці України в Полтавській області) , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ТУ Держпраці України в Полтавській області щодо непроведення перевірки заяви (скарги) ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. щодо ненарахування і невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- зобов'язати ТУ Держпраці України в Полтавській області провести перевірку заяви (скарги) ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Держпраці у Полтавській області щодо непроведення перевірки за заявою ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. щодо ненарахування і невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Зобов'язано Територіальне управління Держпраці у Полтавській області провести перевірку за заявою ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Держпраці України в Полтавській області () витрати на правову допомогу в розмірі 2900,00 (дві тисячі дев'ятсот) гривень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги, просила суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 року по справі N 816/953/16 скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

У судове засідання суду апеляційної інстанції позивач та його представник не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 04.03.2014р. обраний на посаду заступника голови Миргородської районної ради 6 скликання на підставі рішення 29 сесії районної ради 6 скликання від 04.03.2014 № 35, що підтверджується трудовою книжкою, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 14).

Розпорядженням голови Миргородської районної ради Яринича Л.М. від 06.11.2015р. № 27-р доручено виконавчому апарату Миргородської районної ради забезпечити 09.11.2015р. оформлення та видачу трудової книжки ОСОБА_2, заступнику голови Миргородської районної ради шостого скликання, повноваження якого припинені на підставі частини другої статті 56 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (а.с. 44).

21.04.2016р. ОСОБА_2 подані до ТУ Держпраці України в Полтавській області скарги про порушення Миргородською районною радою трудового законодавства:

- від 18.04.2016р. (вх. № 16-Ч455/05), у якій позивач просив провести перевірку з питань неправильного формулювання причин звільнення (а.с. 39);

- від 18.04.2016р. (вх. № 16-Ч456/05), у якій позивач просив провести перевірку з питань ненадання після закінчення повноважень попередньої роботи (посади) чи іншої рівноцінної роботи (посади) (а.с. 40);

- від 19.04.2016р. (вх. № 16-Ч457/05), у якій позивач просив провести перевірку з питань ненарахування і невиплати вихідної допомоги при звільненні (а.с. 41);

- від 19.04.2016р. (вх. № 16-Ч458/05), у якій позивач просив провести перевірку щодо ненарахування і невиплати середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні (а.с. 42).

За результатами розгляду зазначених скарг ТУ Держпраці України в Полтавській області листом від 12.05.2016р. № 16-Ч455/05-195 повідомлено ОСОБА_2 про те, що статтею 20 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень. Пунктом 3 частини першої та пунктом 4 частини другої статті 232 Кодексу законів про працю України визначено, що трудові спори керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян, з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу, підлягають безпосередньому розгляду в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах. Безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються також спори про відмову у прийнятті на роботу виборних працівників після закінчення строку повноважень (а.с. 45).

Вважаючи свої права порушеними у зв'язку з непроведенням відповідачем перевірки його заяви (скарги) від 19.04.2016 р. щодо ненарахування і невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно непроведення перевірки за заявою ОСОБА_2 від 19.04.2016 щодо ненарахування і невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 93-IV, депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002р. № 93-IV, депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів".

Статтею ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 93-IV передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 р. № 2493-III прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР заступник голови районної, районної у місті (у разі її створення) ради, перший заступник, заступник голови обласної ради обираються відповідною радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснюють свої повноваження до припинення ними повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення їх повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм колегія суддів зазначає, що посада заступника голови районної ради є керівною посадою, особи на яку обираються органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 2 Положення про Державну службу України з питань праці, Державна служба України з питань праці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 1 пункту 3 зазначеного Положення, основними завданнями Держпраці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - Інспектор).

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до Критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059.

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", в тому числі за обґрунтованим зверненням фізичної особи про порушення їх законних прав.

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Разом з тим, інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 232 Кодексу законів про працю України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу і накладання дисциплінарних стягнень, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем подано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ряд адміністративних позовів до Миргородської районної ради Полтавської області, зокрема, про визнання незаконною та протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації за затримку розрахунку при звільненні та зобов'язання вчинити певні дії; про визнання неправильним причин звільнення з посади та зобов'язання вчинити певні дії; про визнання незаконною та протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати вихідної допомоги та зобов'язання вчинити певні дії ( а.с. 48-50).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді звернення ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. Територіальне управління Держпраці у Полтавській області діяло у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, з огляду на те, що обґрунтованість тверджень позивача про порушення його трудових прав є предметом судового розгляду.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не проведення перевірки за заявою ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. щодо ненарахування і невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та зобов'язання відповідача провести вказану перевірку, та як наслідок, неправомірно задовольнив позовні вимоги.

З огляду на те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не проведення перевірки за заявою ОСОБА_2 від 19.04.2016 р. та зобов'язання провести вказану перевірку, тому не підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 2900 грн.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення судом першої інстанції норм матеріального права підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2016р. по справі № 816/953/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Бартош Н.С.
Повний текст постанови виготовлений 30.01.2017 р.