Справа № 308/10059/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти № 1 управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28.09.2016 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 072647 від 27.09.2016 року, винесеної інспектором роти № 1 управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_2 посилаючись на те, що вказаною постановою позивача було визнано винним у тому, що 27.09.2016 року об 12 год. 05 хв. в м. Ужгороді по вул. Шумній під час керування транспортним засобом марки «KIA Cerato», р.н.з. АО1111СМ, ОСОБА_1 користувався засобом звязку, тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. 2.9 «Д» правил дорожнього руху України. У зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення вимог ПДР позивачем в понятті ст. 122 КУпАП ним вчинено не було. На підставі викладеного просив скасувати вищезазначену постанову та визнати дії патрульного поліцейського, яким було складено вищезазначену постанову неправомірними.

В ході судового розгляду справи, позивач заявив клопотання про зменшення позовних вимог, а саме при вирішенні спору розглянути лише вимогу щодо скасування оскаржуваної постанови, від позовної вимоги щодо визнання дій патрульного поліцейського неправомірними - відмовився.

У судовому засіданні позивач зменшені позовні вимоги підтримав повністю, у своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд зменшені позовні вимоги задовольнити.

Свідок ОСОБА_3 в ході судового розгляду вказав, що 27.09.2016 року близько 12.05 год. в м. Ужгороді по вул. Шумній він їхав у транспортному засобі разом із ОСОБА_1 на передньому пасажирському сидінні і під час керування транспортним засобом марки «KIA Cerato», р.н.з. АО1111СМ, і до зупинки його працівниками поліції, ОСОБА_1 телефон не використовував та не розмовляв по ньому.

Представник відповідача в ході судового розгляду заперечила проти задоволення позову, вказуючи, що постанова була винесена без порушення та в межах чинного законодавства, на підставі наявних доказів.

Відповідач інспектор роти № 1 управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачева лейтенант поліції ОСОБА_2 в ході судового розгляду заперечив проти задоволення позову, вказуючи, що постанова була винесена без порушення та в межах чинного законодавства, на підставі наявних доказів, вказав, що бачив, як водій транспортного засобу марки «KIA Cerato», р.н.з. АО1111СМ, ОСОБА_4, їдучи по вулиці Шумна в місті Ужгороді, розмовляв по мобільному телефону.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

27.09.2016 року інспектором роти № 1 управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено відносно ОСОБА_4 постанову у справі про адміністративне правопорушення, ДР № 072647, згідно якоі на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно вищевказаної постанови від 27.09.2016 року серії ДР № 072647, 27.09.2016 року о 12 год. 05 хв. в м. Ужгороді по вул. Шумній під час керування транспортним засобом марки «KIA Cerato», р.н.з. АО1111СМ, ОСОБА_1 користувався засобом звязку, тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.п. 2.9«Д» Правил дорожнього руху Україниі ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі повязана з повним, всебічним і обєктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обовязок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як видно з оскаржуваної постанови, в такій інспектор УПП обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відтак, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить допереконання, що постанову серії ДР № 072647 від 27.09.2016 року слід скасувати, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 158, 160, 163, 167, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві, інспектора роти № 1 управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ДР № 072647 від 27.09.2016 року, винесену інспектором роти № 1 управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Придачук