Справа № 809/2563/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Справа № 876/9249/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у адміністративній справі №809/2563/14 за позовом комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 04.07.2014 та податкової вимоги № 4491-25 від 21.07.2014,-

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2014 року позивач - комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернулося в суд з позовом до відповідача - Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.07.2014р. № на суму 37819 грн. 85 коп., податкове повідомлення-рішення від 04.07.2014р. № на суму 510379 грн. 12 коп. та податкову вимогу від 21.07.2014р. №4491-25 на суму 229798 грн. 06 коп..

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано- Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області від 04.07.2014 № в частині застосування штрафу на суму 33 733 (тридцять три тисячі сімсот тридцять три) гривні 01 коп.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано- Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області від 04.07.2014 № в частині застосування штрафу на суму 95461 (дев'яносто п"ять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 54 коп.

Скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області від 21.07.2014 № 4491-25 в частині податкового боргу на суму 129 194 (сто двадцять дев'ять тисяч сто дев'яносто чотири) гривні 55 коп.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України в користь Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" 5 187 (п"ять тисяч сто вісімдесят сім) грн. 65 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку. Апелянти вважають, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та прийняти нове рішення, яким в цій частині відмовити у позові.

Представник Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області в судове засідання на виклик суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість Комунального підприємства "Івано- Франківськводоекотехпром".

За результатами перевірки складено акт від 18.06.2014 за № 3880/15-1/32360815, яким встановлено, що Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" порушено визначені п.50.1 ст. 50, п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України терміни сплати самостійно задекларованого грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № , № від 04.07.2014, якими до відповідача застосовані штрафні санкції в розмірі 510 379, 12 грн. та 37 819,85 грн.

Відповідачем позивачу надіслано податкову вимогу від 21.07.2014 за № 4491-25 на суму 229 798,06 грн. (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій).

Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" подано Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську податкову декларацію за січень 2013 року, яку відповідач отримав 20.02.2013 та податкову декларацію за лютий 2013 року, яку відповідач отримав 20.03.2013.

Відповідно до п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

22.04.2013 року позивачем подано уточнюючий розрахунок за січень 2013 року, відповідно до якого було знято 1549 грн. з податкового зобов'язання. Одночасно за лютий 2013 року нараховано додатково податкове зобов'язання на суму 1343 грн. і 40 грн. штрафу. Оскільки розрахунки були подані в один день сплата не проводилася.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України).

Пунктом 17.1.5 ст. 17 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно поданої позивачем декларації за лютий 2013 року сума ПДВ, що підлягає сплаті становить 485 995 грн. Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" 28.03.2013 року оплачено 190 995 грн., а на суму 295 000 було укладено договір про розстрочення податкового зобов'язання.

Відповідно до поданої декларації за січень 2013 року сума ПДВ, що підлягає сплаті становить 512 714 грн. Позивачем 26.02.2013 оплачено 217 714 грн., а на суму 295 000 грн. укладено договір про розстрочення податкового зобов'язання.

Згідно договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 25.01.2013 за № 19-151/1 Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську надає платнику розстрочення (відстрочення) сплати грошових зобов'язань (податкового боргу) на загальну суму 2 290 645, 33 грн. терміном з 25.02.2013 до 25.12.2013. Відповідно до змін та доповнень вказаного договору, перенесено терміни сплати частки розстроченого податкового боргу з 06.06.2013 на 25.06.2013, 25.07.2013, 23.08.2013, 25.09.2013, 25.10.2013, 25.11.2013, 25.12.2013 в загальній сумі 1 457 683,41 грн. Рішенням про перенесення раніше визначених термінів розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 26.04.2013 вирішено перенести терміни сплати сум розстрочених (відстрочених) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених у договорі від 25.01.2013 за № 19- 151/1 у сумі 208 240,48 грн. з 25.04.2013 на 30.05.2013 (т.1 а.с.28-30, 31- 32, 33).

Відповідно до договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 04.03.2013 за № 19-151/30 податковий орган надає платнику розстрочення (відстрочення) сплати грошових зобов'язань (податкового боргу) на загальну суму 277 490,68 грн. з 25.03.2013 до 25.12.2013. Згідно змін та доповнень до вищезгаданого договору перенесено терміни сплати частки розстроченого податкового боргу з 04.06. 2013 на 25.06.2013, 25.07.2013, 23.08.2013, 25.09.2013, 25.10.2013, 25.11.2013, 25.12.2013 в загальній сумі 194 243,47 грн. Рішенням про перенесення раніше визначених термінів розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 26.04.2013 вирішено перенести терміни сплати сум розстрочених (відстрочених) грошових зобов'язань (податкового боргу) визначених у договорі від 04.03.2013 за № 19-151/30 у сумі 27 769,07 грн. з 24.04.2013 на 30.05.2013 (т.1 а.с.34 -36, 37 - 38, 39).

Договором про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 04.04.2013 за № 19-151/41 контролюючий орган надає платнику розстрочення (відстрочення) сплати грошових зобов'язань (податкового боргу) на загальну суму 272 810,94 грн. з 26.04.2013 до 26.12.2013. Згідно змін та доповнень до договору про розстрочення податкового боргу № 19-151/41-1 від 04.06.2013 перенесено терміни сплати частки розстроченого податкового боргу з 04.06.2013 на 26.06.2013, 26.07.2013, 26.08.2013, 26.09.2013, 28.10.2013, 26.11.2013, 26.12.2013 в загальній сумі 212 186,28 грн. Відповідно до рішення про перенесення раніше визначених термінів розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) вирішено перенести терміни сплати сум розстрочених (відстрочених) грошових зобов'язань (податкового боргу) визначених у договорі від 04.04.2013 за № 19-151/41 у сумі 30 312,33 грн. з 26.04.2013 на 30.05.2013 (т.1 а.с.40-42, 43- 44. 45).

Згідно розрахунків відповідачем при винесенні податкових повідомлень-рішень не враховано оплати в сумі 208 240,48 грн. від 21.02.2013 та 236 009,48 грн. від 25.03.2013.

22.04.2013 року позивачем поданий уточнюючий розрахунок, згідно якого, було знято 3 145 грн. бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ у наступних звітних (податкових періодах) і включено до залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" 11.03.2013 було подано 24 уточнюючі розрахунки згідно яких донараховано податкове зобов'язання на суму 108 899 грн. і нараховано суму штрафу 62 245 грн. які були оплачені 11.03.2013.

Відповідно до п. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідне порушення є вчиненим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

У свою чергу, розстрочення податкового боргу не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).

Пунктом 100.1 статті 100 ПК України передбачена можливість перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 100.2 статті 100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

В пункті 100.8 статті 100 ПК України закріплено, що рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу у межах одного бюджетного року приймається у такому порядку: стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником контролюючого органу (його заступником); стосовно місцевих податків і зборів - керівником органу державної податкової служби (його заступником) та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки чи збори.

Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом державної податкової служби або спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в межах їх повноважень (пункт 100.13 статті 100 ПК України).

На реалізацію наведеної норми Податкового кодексу України Міністерством доходів і зборів України 10.10.2013 видано наказ №574 "Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1853/24385.

В пункті 1.4 вказаного Порядку закріплено, що визначення сум грошових зобов'язань (податкового боргу), що підлягають розстроченню (відстроченню), здійснюється за даними автоматизованої інформаційної системи, що ведеться органами державної податкової служби.

Згідно пункту 1.9 Порядку, який є нормативно-правовим актом, передбачено, що строк дії розстрочення (відстрочення) податкового боргу починається з дати прийняття органом державної податкової служби рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу) та закінчується датою, зазначеною у договорі про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), за винятком випадків дострокового погашення такого податкового боргу.

Відповідно до пункту 3.5 розділу III Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття або отримання рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) орган державної податкової служби за місцем обліку платника податків (або за місцем обліку його грошового зобов'язання (податкового боргу)) укладає з цим платником договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу).

Строк дії договору починається з дати його підписання.

Крім цього, пунктом 3.8 вказаного Порядку закріплено, що якщо договір про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу) укладається пізніше дня прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), то таке рішення є підставою для ненарахування: пені, нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання, сума якого підлягає розстроченню (відстроченню), за період з початку дії розстрочення (відстрочення) до дати підписання договору; штрафу, нарахованого за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків, за період з початку дії розстрочення (відстрочення) до дати підписання договору.

Згідно пункту 3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу).

Підставою для нарахування штрафу стало саме непроведення позивачем сплати узгодженого грошового зобов'язання у строки, визначені Податковим кодексом України.

Відповідно наведених вище положень Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків штрафні санкції не нараховуються тільки у разі прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) саме з дати прийняття такого рішення.

Тільки у разі прийняття рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов'язання до настання строку, визначеного для його сплати, тобто до набуття таким зобов'язанням статусу податкового боргу, підстави для застосування штрафу згідно зі статтею 126 ПК України будуть відсутні.

Взявши до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач під час застосування до позивача штрафів не врахував договори про розстрочення та норми Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, що призвело до невірного визначення штрафних санкцій.

25.01.2013 між позивачем та відповідачем укладено договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) за № 19-151/1 на загальну суму 2 290 645,33 грн.

Граничний строк плати узгодженого грошового зобов'язання в сумі 11 622,9 грн., згідно розрахунку штрафної санкції 03.01.2013 року. Договір про розстрочення укладений 25.01.2013 року. Тобто затримка складає менше 30 календарних днів. Однак відповідачем накладено штраф у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу в розмірі 2324, 58 грн., що є неправильним, оскільки відповідач кількість днів затримки визначив 201 день - до 22.07.2013, включивши період дії договору про розстрочення від 25.01.2013.

Сума штрафу, при затримці до 30 календарних днів повинна складати 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, що становить у даному випадку 1162,2 грн. (11 622,9 грн. узгодженого грошового зобов'язання х 10 відсотків погашеної суми податкового боргу = 1162,2 грн.).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем неправильно застосовано 20 відсотковий коефіцієнт нарахування штрафу за несвоєчасну сплату:

- узгодженого грошового зобов'язання в сумі 451,3 грн. 03.01.2013, кількість днів затримки - 21 день, сума штрафу повинна складати - 45,13 грн. (451,3 грн. х 10 % = 45,13 грн.)

- узгодженого грошового зобов'язання в сумі 96 666, 35 грн. 26.12.2012, кількість днів затримки - 30 днів, сума штрафу повинна складати - 96 66, 64 грн. (96 666, 35 грн. х 10 % = 96 66, 64 грн.)

- граничний строк сплати узгодженого грошового зобов'язання в сумі 448 504,8 грн. 03.01.2013 року, кількість днів затримки - 21 день, сума штрафу повинна складати - 44 850,48 грн. (448 504,8 грн. х 10 % - 44 850,48 грн.).

Не вірно відповідачем розраховано розмір штрафу по договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 04.04.2013 № 19-151/41:

- граничний строк сплати узгодженого грошового зобов'язання в сумі 194 910,05 грн. 31.03.2013 року, кількість днів затримки - 4 дні, сума штрафу повинна складати - 19 491 грн. (194 910,05 грн. х10%=19 491 грн.).

- граничний строк сплати узгодженого грошового зобов'язання в сумі 824 грн. 31.03.2013, кількість днів затримки - 4 дні, сума штрафу повинна складати - 82.4 грн. (824 грн. х 10 % = 82.4 грн.).

- граничний строк сплати узгодженого грошового зобов'язання в сумі 171 636 грн. 31.03.2013, кількість днів затримки - 4 дні, сума штрафу повинна складати - 17 163,6 грн. (171 636 грн. х 10 % = 17 163,6 грн.).

- граничний строк сплати узгодженого грошового зобов'язання в сумі 30 000 грн. 31.03.2013, кількість днів затримки - 4 дні, сума штрафу повинна складати - 3000 грн. (30 000 грн. х 10 % = 3000 грн.).

Загальна сума невірно розрахованих штрафних санкцій становить 95 461, 54 грн.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області від 04.07.2014 № в частині застосування штрафу на суму 95461,54 грн. підлягає до скасування.

Позивач до 31.03.2013 зобов'язаний був сплати узгоджені грошові зобов'язання в розмірі 1 549 грн. та 16 939, 8 грн. Вказані суми сплачені останнім 22.04.2013 та 19.04.2013.

Відповідачем, застосовано штрафні санкції у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу в розмірі 154, 9 грн. та 1693, 98 грн.

Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську не враховано договір від 04.04.2013 № 19-151/41 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) з 26.04.2013 до 26.12.2013, а тому, з урахуванням норм Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, вказаний штраф нарахований позивачу протиправно.

Як видно із розрахунку штрафної санкції, контролюючим органом нараховано штрафні санкції у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу згідно уточнюючих розрахунків у розмірах 143, 79 грн., 1437, 72 грн., 10 540 грн., 6289, 9 грн., 2244, 05 грн., 1776, 9 грн., 1000,01 грн.

Відповідно до Закону України від 22 травня 2003 року № 852-ІУ "Про електронний цифровий підпис" електронний підпис - це дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов'язані та призначені для ідентифікації підписувана цих даних; сертифікат відкритого ключа (далі - сертифікат ключа) - документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувану.

Судом першої інстанції в судовому засіданні з'ясовано, що вищевказані розрахунки внесені до "Системи формування та подання до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку податкової звітності, податкових накладних та реєстрів податкових накладних в електронному вигляді" не під електронним ключем позивача.

Відповідно до ст.. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, представник відповідача, як суб'єкта владних повноважень не обгрунтував підстави нарахування штрафу по даних розрахунках, не пояснив обставини розбіжностей між електронними ключами. Зазначив про можливість помилкового внесення вказаних уточнюючих розрахунків іншою фізичною чи юридичною особою.

Таким чином, нарахування позивачу штрафних санкцій у розмірах 143, 79 грн., 1437, 72 грн., 10 540 грн., 6289, 9 грн., 2244, 05 грн., 1776, 9 грн., 1000,01 грн. є протиправним.

Суд апеляційної інстанції вважає невірним застосування відповідачем і штрафних санкцій в розмірі 134,3 грн. та 314, 5 грн., оскільки уточнюючим розрахунком позивачем знято 3145 грн. бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у наступних звітних періодах і включено до залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Щодо штрафних санкцій у розмірі 80 грн. та 551, 88 грн. то суд зазначає, що грошове зобов'язання у розмірі 800 грн. та 5518, 8 грн. сплачено Комунальним підприємством "Івано- Франківськводоекотехпром" 17.05.2013 та 11.03.2013, тобто в установлений законодавством строк, а тому нарахування вищевказаних сум штрафу є неправомірним.

Інші суми штрафних санкції Державною податковою інспекцією у м. Івано- Франківську нараховано у відповідності до норм пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. У зв'язку з цим податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську від 04.07.2014 № підлягає до скасування в частині застосування штрафу на суму 33 733, 01 грн.

З урахуванням неправомірного застосування до позивача штрафних санкцій на суму 95 461, 54 грн. та суму 33 733, 01, податкова вимога форми "Ю" за №4491-25 від 21.07.2014 підлягає до скасування в частині податкового боргу на суму 129 194, 55 грн.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у адміністративній справі №809/2563/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 26 січня 2017 року.