Справа № 607/6563/16-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Справа № 876/312/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2016 року по справі ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просив визнати неправомірною бездіяльність та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до нори Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, з урахуванням відомостей, котрі містяться у копії довідки ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» від травня 2007 року; копіях розрахункових листків ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» за 1986 рік, копії витягу з наказу управління внутрішніх справ Тернопільського облвиконкому від 04.06.1986 рік №067, а також у копії довідки Тернопільського об'єднаного міського військового комісаріату від 21.12.1990 року №4/671; копії довідки ВО «Тернопільський комбайновий завод» від 21.10.1992 року; копії довідок управління Міністерства внутрішніх справ Тернопільської області від 22.06.1993року №5/6/332; ід 14.02.1997 року №33/18; копії довідки Тернопільського об'єднаного міського військового комісаріату від 11.05.2011 р., №4/113; копії довідки територіального управління МНС України в Тернопільській області від 04.12.2012 року №1-37; копії довідки Тернопільського об'єднаного міського військового комісаріату від 04.06.2013 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 11.06.2012 р. йому призначено пенсію по інвалідності 3 групи у розмірі відшкодування фактичних збитків внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно п.7 вказаного Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленої відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випаді заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної сумі зазначений період.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, з 18.04.2007 року до 10.06.2012 року отримував пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 11.06.2012 року позивачу призначено пенсію по інвалідності 3 групи у розмірі відшкодування фактичних збитків внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 10.05.2016 року та 17.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявами про визначення розміру його пенсійного забезпечення із врахуванням довідки ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» від травня 2007 року (в тому числі з урахуванням відомостей про виплату у червні 1986 року заробітної плати у кратному розмірі - 526,50 радянських карбованців, у липні 1986 року заробітної плати у кратному розмірі - 994,50 радянських карбованців) та копій розрахункових листків ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» за 1986 рік.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження - п.п.4 п.3 Положення.

Частиною 4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно з п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, довідки про заробітну плату видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Постановою Кабінету Міністрів України №886 від 26.09.2012 року «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках» затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Відповідно до п.1 Типового положення розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання( категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики(центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації(регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Пунктом 8 Положення затверджено, що регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання(категорія) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Згідно п.п.9, 11 цього Положення за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. У разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови.

Відповідно до п.п. 12,17 цього Положення у разі незгоди із рішенням регіональної комісії заявник може подати такій комісії заяву із запереченням щодо прийнятого рішення з вимогою передати документи на розгляд центральній комісії. У разі незгоди з прийнятим центральною комісією рішенням заявник має право оскаржити рішення комісії до суду.

Судом також з'ясовано, що згідно витягу із протоколу №4 засідання Комісії із визначення даних про заробітну плату працівників у зоні відчуження в 1986- 1990 роках у Тернопільській області при Тернопільській обласній державній адміністрації від 28.02.2013 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі довідки про заробітну плату, одержану за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження під час виконання службових обов'язків з 07.06.1986 року по 02.07.1986 року, оскільки наданих документів, зокрема довідки Територіального управління МНС України Тернопільській області від 04.12.2012 року № 1-10/293, немає можливості встановити час перебування в зоні відчуження помісячно.

Суд вірно зазначив, що враховуючи, що регіональною комісією при Тернопільської облдержадміністрації відмовлено позивачу у видачі вказаної довідки, а із відповідною заявою про передачу документів на розгляд центральної комісії ОСОБА_2 не звертався, вірним є висновок суду першої інстанції, що у Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу без довідки про заробітну плату, виданої відповідною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2016 року по справі № 607/6563/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 25.01.2017 року