Справа № 806/2517/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Житомир справа № 806/2517/16

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання надати інформацію на запит від 01.09.2016 р.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Київській області в частині ненадання інформації (надання недостовірної інформації) по зверненню (запиту) від 01 вересня 2016 року;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Київській області надати інформацію (публічну інформацію) по зверненню (запиту) від 01 вересня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 вересня 2016 року звернувся з запитом про надання публічної інформації до начальника Головного управління Національної поліції в Київській області, однак, на думку позивача, надана Головним управлінням Національної поліції в Київській області є неповною та недостовірною. Вважає, що таким чином Головне управління Національної поліції у Київській області проявляє неправомірну бездіяльність шляхом невиконання вимог Закону України "Про інформацію", та Закону України "Про звернення громадян".

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.50).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідь на запит була надана 28.09.2016 належним чином та у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" (а.с. 23-25) та заяву про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 52).

Зважаючи на неявку сторін у судове засідання, керуючись приписами ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження. В силу приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління національної поліції в Київській області ОСОБА_2 із запитом про надання інформації, в якому просив:

- провести перевірку та сповістити чи були у відрядженні працівники поліції ГУНП в Київській області 30 серпня 2016 року в селі Медвин, Богуславського району Київської області;

- сповістити прізвища працівників поліції ГУНП в Київській області, які 30 серпня 2016 року були в селі Медвин Богуславського району Київської області (а.с. 5).

28 вересня 2016 року запит ОСОБА_3 було розглянуто та йому надана відповідь за підписом заступника т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4. за вих. № Б-1383 (а.с. 27).

Позивачу було повідомлено, що його звернення щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області було розглянуто. У ході проведення службового розслідування, відомості, що були викладені у зверненні позивача від 01.09.2016 свого об'єктивного підтвердження не знайшли.

Також позивачу було роз'яснено, що у разі його не погодження з результатами розгляду звернення, згідно з положеннями статей 15, 16 Закону України "Про звернення громадян" він має право звернутися до відповідних органів, що здійснюють контроль та нагляд за дотриманням законодавства про звернення громадян (а.с. 27).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та фактам, суд звертає увагу на наступне.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про доступ до публічної інформації" передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян. У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації", за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", то такий "запит-звернення" повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами.

Відповідно до уточненого адміністративного позову (а.с. 6) та наданих відповідачем заперечень суд погоджується із твердженнями відповідача та зазначає, що позивач звертався до Головного управління Національної поліції в Київській області із запитом-зверненням, на який поширюються положення Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

05 вересня 2016 року відповідачем у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР була зареєстрована заява ОСОБА_1 від 01.09.2016 та передана на виконання.

28 вересня 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області було надано відповідь позивачу щодо поданого ним звернення за підписом заступника т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4. за вих. № Б-1383 (а.с. 27).

Позивачу було повідомлено, що його звернення щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області було розглянуто.

У ході проведення службового розслідування, відомості, що були викладені у зверненні позивача від 01.09.2016 свого об'єктивного підтвердження не знайшли.

Також позивачу було роз'яснено, що у разі його з результатами розгляду звернення, згідно з положеннями статей 15, 16 Закону України "Про звернення громадян" він має право звернутися до відповідних органів, що здійснюють контроль та нагляд за дотриманням законодавства про звернення громадян (а.с. 27).

На підтвердження здійснення службового розслідування та факту надання позивачу запитуваної інформації відповідач також надав суду висновок службового розслідування за зверненням ОСОБА_1 (а.с. 28-29).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач розглянув запит про надання інформації ОСОБА_1 від 01.09.2016 в обсязі, у спосіб та у строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку було розглянуто та надано належну відповідь на звернення (запит) позивача про надання інформації від 01 вересня 2016 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 128 ,158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 26 січня 2017 р.