Справа № 820/4024/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. Справа № 820/4024/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Калитки О. М. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. по справі № 820/4024/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 26.05.2016р. № 382 в частині притягнення капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 30.06.2016р. № 211 о/с в частині звільнення зі служби капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командиру взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області з 30 червня 2016;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2016 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції у Харківській області внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення.

- допустити до негайного виконання поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області з 30.06.2016 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі стягнення за один місяць.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не врахував чисельні порушення, допущені відповідачем при ухваленні оскаржуваних наказів, не врахував доводи позивача та його представників щодо незаконності таких наказів, не надав належної оцінки доказам у справі, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

В ході розгляду справи позивач та його представник повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 26.01.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що позивач проходив службу в ОВС, а згодом, відповідно до пунктів 9,12 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію", призначений до лав поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області №9 о/с від 07.11.2015 р. ОСОБА_1 був прийнятий на службу в поліцію на посаду заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області з присвоєнням спеціального звання капрал поліції, що вбачається з наявної у справі копії послужного списку.

В період проходження позивачем служби в поліції, т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Дмитрієвим А.А. 26.05.2016 р. було підписано наказ № 382 "Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_1.", яким, за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог ч.4 ст.7, ч.1 ст.8, ст. 18, ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби (а.с. 59).

Вказаний наказ відповідача від 26.05.2016 р. за № 382 був виданий у період, коли позивач перебував на лікарняному, з 25.05.2016 р. по 29.05.2016 р. (а.с.42) та реалізований після виходу ОСОБА_1 з лікарняного, шляхом видання 30.06.2016р. наказу № 211 о/с про звільнення капрала поліції ОСОБА_1 з посади заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області на підставі п.6.ч.1. ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.35).

З вказаними наказами позивач не погодився, у зв'язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено наявність порушення позивачем присяги поліцейського, скоєння проступку, який порочить працівника Національної поліції, поряд з цим, відповідачем - суб'єктом владних повноважень, належним чином доведено правомірність дій та прийнятих рішень.

Проаналізувавши положення законодавства, норми якого регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірні відносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, частиною першою статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що в своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У разі вчинення протиправних діянь згідно з частиною першою статті 19 Закону № 580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною другою вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Однак, на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не прийнято в установленому Законом порядку як нормативно-правовий акт.

Проте, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, діючим, станом на момент прийняття оскаржуваних наказів та судового розгляду адміністративної справи, є Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, який регулює питання дисципліни поліцейських. Згідно з його преамбулою він визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 2 цього Статуту.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідальність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, і звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення передбачений статтею 14 Дисциплінарного статуту, яка визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12 березня 2013 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073.

З метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин відповідно до пункту 1.2. Інструкції № 230 призначається службове розслідування.

Реєстрація в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового та начальницького складу кримінальне правопорушення відповідно до підпункту 2.2.2. пункту 2.1. розділу ІІ Інструкції № 230 є підставою для службового розслідування, яке проводиться уповноваженим на те начальником.

Відповідно до пунктів 5.2-5.3 вищезазначеної Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Абзацом першим пункту 5.4 Інструкції № 230 визначено, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В ході розгляду справи встановлено, що прийняттю оскаржуваного наказу № 382 від 26.05.2016 р. передувало проведення службового розслідування за відомостями, викладеними в заяві ОСОБА_1

Так, 11.05.2016 р. до ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що до Київського ВП ГУНП в Харківській області звернувся із заявою заступник командира взводу РПСПОП "Східний корпус" (м. Харків) ГУНП в Харківській області капрал поліції ОСОБА_1, який повідомив про нанесення 09.05.2016 р. тілесних ушкоджень працівнику поліції (а.с.88).

09.05.2016 р. СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження № 0003188 за ч. 3 ст. 345 КК України за фактом нанесення тілесних ушкоджень поліцейському роти № 8 батальйону № 3 УПП в м. Харків рядовому поліції ОСОБА_4

За вказаних обставин, наказом Головного управління Національної поліції від 13.05.2016 р. № 440 призначено службове розслідування за відомостями, викладеними в заяві заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" (м. Харків) ГУНП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_1 (а.с.53).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено наступне.

11.05.2016 р. до чергової частини Київського ВП ГУНП в Харківській області звернувся із заявою заступник командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області капрал поліції ОСОБА_1, який повідомив про нанесення ним удару в область голови працівнику поліції під час події, що відбулася 09.05.2016 р. на перехресті вулиць Сумської та Я. Мудрого в м. Харкові. Вказану заяву зареєстровано до журналу ЄО Київського ВП ГУНП в Харківській області за № 13859.

09.05.2016 р. о 18 год. 15 хв. до чергової частини ГУНП в Харківській області надійшла інформація про отримання тілесних ушкоджень поліцейським роти № 8 батальйону № 3 УПП в м. Харків рядовим поліції ОСОБА_6.

09.05.2016 р. слідчим відділом Київського ВП ГУНП в Харківській області відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за № 0003188 та відкрито кримінальне провадження за ч. 3 ст. 345 КК України.

Опитаний капрал поліції ОСОБА_1 пояснив, що з 06.05.2016 р. він перебував у короткостроковій відпустці. 09.05.2016 р. приблизно з 16:30 год. до 16:45 год. він приїхав на станцію метро "Університет" і вирішив піти до ЦПКіВ "ім. Горького". Під час слідування до парку на перехресті вулиць Сумської та Ярослава Мудрого м. Харків він помітив натовп громадян та службові автомобілі працівників поліції. Вирішивши з'ясувати, що там відбувається, він підійшов до місця події, де побачив близько 10 осіб, одягнутих у камуфляжну форму з нашивками підрозділу "Харків-1", з автоматичною зброєю у руках, а також цивільних осіб, між ними відбувалась сварка. Цивільні особи вимагали від осіб у камуфляжній формі представитись та надати для ознайомлення службові посвідчення. Один із чоловіків у камуфляжній формі здійснив декілька попереджувальних пострілів зі зброї. При цьому, вказаний чоловік поводив себе неадекватно та погрожував присутнім вбивством, доставав пістолет з кобури та направляв зброю у бік людей. Цивільні особи, які зібрались навколо вказаного чоловіка, висловлювали на його адресу претензії щодо його поведінки та вимагали, щоб він віддав зброю та представився. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що також неодноразово звертався до вказаного чоловіка та просив його представитись і пред'явити для ознайомлення службове посвідчення, але той на його вимоги не реагував. Працівники патрульної поліції, які перебували на місці події, ніяких активних дій щодо припинення протиправної поведінки з боку чоловіка в камуфляжній формі не приймали. Через деякий час на місце події приїхав автомобіль "Джип" чорного кольору, з якого вийшов чоловік віком близько 60 років, який також був одягнутий у камуфляжну форму, підійшов до осіб у камуфляжній формі та про щось з ними розмовляв. Цивільні особи, які знаходились навколо, стали просити його забрати у чоловіка, який стріляв, зброю, але він на ці вимоги не реагував. Після цього, цивільні особи, що перебували на місці події, попросили вказаного чоловіка представитись, але він на це також не реагував. У якийсь момент ОСОБА_1 побачив, як цей чоловік дістав з кобури пістолет Стєчкіна. Після цього ОСОБА_1 кинувся у бік цього чоловіка, оскільки знав, що це вогнепальна зброя і її застосування при значному скупченні людей може призвести до тяжких наслідків. Рефлекторно він виставив руку уперед, яку саме не пам'ятає, при цьому не відповідав за свої дії та те, що перед ним стоїть працівник поліції. У цей же час хтось бризнув йому в обличчя сльозоточивим газом, а потім він почув постріли. Що відбувалось далі, він пам'ятає дуже погано. У подальшому, після перегляду відео в мережі Інтернет, він зрозумів, що у нього відбувся фізичний контакт з іншим працівником поліції, який знаходився поруч, внаслідок чого, цей поліцейський отримав тілесні ушкодження. Осіб, які здійснювали постріли на місці події, він запам'ятав та може впізнати. 11.05.2016 р. близько 18:00 год. він прийшов до Київського ВП із заявою, в якій повідомив, що причетний до отримання поліцейським тілесних ушкоджень. 09.05.2016 р. він перебував у цивільному одязі та без службового посвідчення, про те, що він працівник поліції, він нікому не представлявся (а.с.60, 61).

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що на час подій, що стались 09.05.2016 р., у тому числі за участі ОСОБА_1, останній перебував у відпустці (а.с.70).

В ході проведення службового розслідування також були опитані: заступник начальника ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_7, працівники БПСПОП "Харків" ГУНП в Харківській області: капітан поліції ОСОБА_8, підполковник поліції ОСОБА_9, старший сержант поліції ОСОБА_10, старший оперуповноважений УКП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_11, працівники Київського ВП ГУНП в Харківській області: майори поліції ОСОБА_12, ОСОБА_13, старший лейтенант поліції ОСОБА_14, старший сержант поліції ОСОБА_15, працівники ОСОБА_16 в Харківській області: майор поліції ОСОБА_17, лейтенанти поліції ОСОБА_18, ОСОБА_19, старші сержанти поліції ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, сержант поліції ОСОБА_26, працівники УШІ в м. Харків лейтенанти поліції ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_3, що надали пояснення, які за своїм змістом є аналогічними, з яких вбачається наступне.

09.05.2016 р. група швидкого реагування БПСПОП "Харків" ГУНП в Харківській області у складі капітана поліції ОСОБА_8 (старший групи), підполковника поліції ОСОБА_9 та старшого сержанта поліції ОСОБА_10 на службовому автомобілі "ВАЗ-2109", д.н. НОМЕР_2, несла службу з охорони громадського порядку на території Київського району м. Харків. Близько 17:40 год. біля будинку № 3 по вул. Я. Мудрого м. Харків вказані працівники поліції підійшли для перевірки документів до водія автомобіля "Фольксваген Таурег", д.н. НОМЕР_1, громадянина ОСОБА_31, який припаркував зазначений транспортний засіб. Під час перевірки документів та візуального огляду автомобіля працівниками поліції був помічений пістолет, який знаходився під сидінням водія. Про вказану подію було поінформовано чергову частину Київського ВП ГУНП в Харківській області, а на місце події направлено слідчо-оперативну групу.

Під час оформлення матеріалів на вул. Я. Мудрого почали прибувати невідомі громадяни в кількості до 80 осіб, одягнені у камуфляжний одяг, деякі з яких були у "балаклавах". Вказані особи поводили себе агресивно, заважали проведенню вилучення пістолета, у зв'язку з чим, на місце події були направлені додаткові наряди працівників БПСПОП "Харків" ГУНП в Харківській області та УПП в м. Харків ДПП НП України. Між працівниками поліції та громадянами виник конфлікт, у ході якого капітан поліції ОСОБА_8 здійснив 6 попереджувальних пострілів вгору з травматичної зброї, а невідома особа завдала удар в область голови рядовому поліції ОСОБА_6 Вжитими заходами протиправні дії громадян були припинені, водій автомобіля "Фольксваген Таурег" ОСОБА_31 доставлений до Київського ВП ГУНП в Харківській області. З салону автомобіля "Фольксваген Таурег" вилучений пістолет "Взор-70", калібру 7,65 мм, НОМЕР_3 чеського виробництва, споряджений 6 патронами без маркування (а.с. 62-68).

За результатами службового розслідування складено висновок від 25.05.2016 р., в якому описано події, що відбулись 09.05.2016 р. та вказано, що зазначене також підтверджуються відеозаписами, які додані до матеріалів службового розслідування, крім того, акцентовано, що внаслідок події рядовий поліції ОСОБА_6 госпіталізований до ХМКЛШНМД ім. Мєщанінова, де йому встановлений діагноз: рвана рана в області з'єднання шиї та голови (стан здоров'я задовільний). Також висновком розслідування уповноважена на те особа вважала б, за порушення службової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог ч.4 ст.7, ч.1 ст.8, ст. 18, ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби (а.с.54-58).

З огляду на викладене, в результаті службового розслідування, проведеного відповідачем, встановлені факти порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, яка виразилась у порушенні ч. 4 ст.7, ч.1 ст.8, ст. 18, ст.64 Закону України "Про Національну поліцію".

Окрім того, судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 24.06.2016 р. відносно ОСОБА_1 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 345 та ч. 2 ст. 365 КК України, який також міститься у матеріалах справи.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне.

09.05.2016 р., біля 17 годин 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи відповідно до наказу начальника ГУНП в Харківській області від 07.11.2015 №9 о/с на посаді заступника командира взводу роти патрульної поліції особливого призначення "Східний корпус" Головного управління Національної поліції у Харківській області, маючи спеціальне звання капралу поліції, знаходячись серед інших агресивно налаштованих осіб за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого 3, протягом тривалого часу голосно висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників управління патрульної поліції у м. Харкові, які виконували обов'язки по охороні громадського порядку, при цьому поводився агресивно, вступив в конфлікт з працівниками поліції, на зауваження патрульних поліції не реагував. В ході зазначених дій ОСОБА_1, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6, який перебував у форменому одязі працівника управління патрульної поліції у м.Харкові, являється працівником правоохоронного органу, умисно, з метою перешкоджання виконання ним своїх службових обов'язків з охорони громадського порядку, вчинив активну протидію здійсненню працівником поліції покладених на нього службових обов'язків, а саме: продовжував голосно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу працівників правоохоронного органу та, не реагуючи на їх неодноразові зауваження припинити свої дії, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6, від чого останній впав на проїжджу частину дороги по вулиці Ярослава Мудрого у м.Харкові. Потерпілому ОСОБА_6 згідно з висновком експерта від 24.05.2016 р. №646-АЛ6 спричинено закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, забійної рани тім'яно-потиличної області, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, проведеним службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем службової дисципліни, яка виразилась у порушенні ч. 4 ст.7, ч.1 ст.8, ст. 18, ст.64 Закону України "Про Національну поліцію".

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на норми статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України, якою передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 2 статті 345 та частиною 2 ст. 365 Кримінального кодексу України, може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження, а не матеріалами службового розслідування.

Разом з тим, слід зазначити, що висновок службового розслідування містить лише опис вчиненого позивачем діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, причини та умови вчинення дисциплінарного проступку не встановлені.

Отже, судовим розглядом встановлено, що вину позивача за фактом нанесення тілесних ушкоджень поліцейському роти № 8 батальйону № 3 УПП в м. Харків рядовому поліції ОСОБА_4 не доведено, оскільки остаточне рішення по кримінальному провадженню № 0003188 за ч. 3 ст. 345, ч.2 ст. 365 Кримінального кодексу України не прийняте.

Окремо, колегія суддів звертає увагу на те, що вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, що передбачена пунктом 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, а тому наказ про звільнення позивача за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону "Про національну поліцію" є передчасним.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити про те, що із долучених до матеріалів справи послужного списку позивача, службової характеристики, вбачається, що перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ з 08.04.2015р., в займаній посаді - з 07.11.2015 року, позивач зарекомендував себе з позитивного боку, як енергійний, дисциплінований та ініціативний працівник, конфліктних ситуацій на службі та діючих дисциплінарних стягнень не має.

Позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, наказом № 8 Всеукраїнського об'єднання «Країна» від 08.04.2015р. нагороджений медаллю «За оборону рідної країни».

Крім того, статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Крім того, згідно частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на з'ясовані обставини та викладені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 26.05.2016р. № 382 в частині притягнення капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та наказ від 30.06.2016р. № 211 о/с в частині звільнення зі служби капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області, прийняті з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні саме дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Враховуючи встановлений судом факт незаконності звільнення позивача із займаної посади, позивач підлягає поновленню на посаді заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області.

Матеріалами справи підтверджено, що 30.06.2016 р. відповідно до наказу № 211 о/с позивача звільнено з посади заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" день звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, 30.06.2016 року є останнім днем служби позивача, а тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді з 01.07.2016 року.

Окрім того, згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, за приписами наведених норм, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що в випадках стягнення середньої заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства.

В мотивувальній частині судового рішення повинні міститись встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридична оцінка, а також оцінка доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з розрахунку розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позивача, наданого до суду апеляційної інстанції відповідачем, за період з 01.07.2016 року по 10.11.2016 року грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 33033, 00 грн.

Отже, за час вимушеного прогулу позивача за період з 01.07.2016 року по 10.11.2016 року стягненню підлягає грошове забезпечення в розмірі 33033, 00 грн.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В свою чергу, вимога позивача про зобов'язання Головне управління Національної поліції у Харківській області внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Постановою КМУ України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає вказану позовну вимогу передчасною та такою, що не потребує окремого вирішення, оскільки в цій справі вирішено питання щодо захисту прав позивача шляхом скасування наказів про його звільнення та поновлення на службі, що є в даному випадку належним способом захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. по справі № 820/4024/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 26.05.2016 р. № 382 в частині притягнення капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 30.06.2016 р. № 211 о/с в частині звільнення зі служби капрала поліції ОСОБА_1, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області з 01 липня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2016 року по 10.11.2016 року в розмірі 33033, 00 грн. (тридцять три тисячі тридцять три грн. 00 коп.)

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допустити до негайного виконання поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області з 01.07.2016 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П'янова Я.В.
Судді Калитка О.М. Зеленський В.В.
Повний текст постанови виготовлений 31.01.2017 р.