Справа № 475/827/16-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 475/827/16-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Якименко Л.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Сейко Романа Руслановича, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейка Романа Руслановича щодо винесення постанови серії АР №322159 від 25.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення, передбачені ст. 132-1 КУпАП, ч.5 ст. 121 КУпАП, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваною постановою на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. за порушення правил користування ременями безпеки, а також спеціальних правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів. На думку позивача, дії інспектора поліції по складанню зазначеної постанови є протиправними, оскільки остання оформлена без фактичного зважування транспортного засобу. Постанова про адміністративне правопорушення складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП без зазначення порядку та строків її оскарження, а розмір штрафу вказаний у грошовій сумі замість неоподаткованого мінімуму. Крім того зазначив, що правила користування ременями безпеки не порушував.

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що розраховуючи загальну масу транспортного засобу, суд першої інстанції врахував лише вагу причепа з вантажем, але без урахування маси самого тягача марки DAF 85 CF. Загальна маса транспортного засобу з причепом та вантажем становить більше 40 тон., а отже постанова про накладення адміністративного стягнення винесена інспектором поліції у відповідності до вимог КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, 25.09.2016 року о 16 год. 10 хв. інспектором патрульної поліції Сейко Р.Р. на 84 км. автодороги Київ-Чоп зупинений автомобіль НОМЕР_1 з причепом марки schmitz gotha ski 24, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

В процесі документального габаритно-вагового контролю за позивачем встановлено порушення спеціальних правил перевезення вантажів (п. 22.5 ПДР України), а також правил користування ременями безпеки (пп. «в» п. 2.3 ПДР України).

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, лейтенантом поліції Сейко Р.Р. складено постанову серії АР №322159 від 25.09.2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 510 грн. за адміністративні правопорушення передбачені ч.5 ст. 121 КУпАП, та ст. 132-1 КУпАП.

Не погоджуючись з діями відповідача по складанню оскаржуваної постанови, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно даних товарно-транспортної накладної, та свідоцтва про реєстрацію загальна маса транспортного засобу з вантажем не перевищує 40 тон, а встановлене за позивачем порушення правил користування ременями безпеки не зафіксовано в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 132-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно підпункту «в» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 5 ст. 122 КУпАП).

Також, п. 22.5 ПДР України передбачено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. здійснюється за спеціальними правилами.

Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 132-1 КУпАП).

Частиною 2 ст. 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі про порушення правил дорожнього руху визначені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтею 132-1.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього

руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно з п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, стало встановлення факту здійснення позивачем перевезення вантажу фактичною масою понад 40 тон.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказане правопорушення встановлене відповідачем шляхом додавання власної маси транспортного засобу до маси причепа з вантажем.

Згідно наявних на диску фотокопій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та товарно-транспортної накладної вбачається, що маса сідлового тягача марки DAF 85 CF становить 6800 кг., маса причепа марки schmitz gotha ski 24 становить 8950 кг., та маса вантажу (щебеню) становить 30 тон (6800+8950+30000), отже загальний розмір транспортного засобу становить більше 40 тон., а відтак, позивачем допущено порушення спеціальних правил перевезення вантажів і зазначене правопорушення повною мірою знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, судом апеляційної інстанції.

Судова колегія вважає безпідставним посилання позивача, що габаритно-ваговий контроль може здійснюватися виключно шляхом зважування ваги транспортного засобу, оскільки підпунктом 5-1 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 передбачено право проводити документальний габаритно-ваговий контроль без проведення зважування, шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, що в даному випадку було здійснено інспектором поліції.

За наведених вище підстав, колегія суддів дійшла висновку, що постанова інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейка Романа Руслановича серії АР №322159 від 25.09.2016 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення передбачене ст.132-1 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Водночас, ознайомившись з наявним в матеріалах справи диском, що містить запис порушення позивачем правил користування ременями безпеки (пп. «в» п. 2.3 ПДР України), колегією суддів встановлено, що останній не містить зображення щодо порушення позивачем вказаних правил, а отже належні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, відсутні.

Таким чином, позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 ПДР України правил користування ременями безпеки, а отже постанова інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейка Романа Руслановича серії АР №322159 від 25.09.2016 року в частині скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, підлягає скасуванню.

Разом з тим, враховуючи, що розмір адміністративного стягнення внаслідок поглинення його більш суворим правопорушенням не змінився, підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в повному обсязі відсутні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Враховуючи, що при прийнятті рішення у справі судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, які мають значення, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 206, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Сейко Романа Руслановича інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора третьої роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сейка Романа Руслановича серії АР №322159 від 25.09.2016 року в частині притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О. Турецька