Справа № 826/17183/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Суддя доповідач Літвіна Н. М.

У Х В А Л А

27 січня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Літвіна Н.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллур» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем – Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України - до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на час подання апеляційної скарги) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної скарги на рішення суду - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з тим, апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено, а подано клопотання про відстрочення сплати. Клопотання мотивовано відсутністю бюджетного фінансування видатків.

Надаючи оцінку даному клопотанню, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23 січня 2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Виходячи з зазначених вище обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Станом на момент звернення позивача з адміністративним позовом до суду Закон України «Про судовий збір» встановлював ставку судового збору за подання юридичною особою позову немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем заявлено три немайнові вимоги.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, за подання до суду даного адміністративного позову позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 4 134 грн. (3 * 1378 грн.)

А тому, сума судового збору, яку зобов’язаний сплатити апелянт становить 4 547 грн. 40 коп. (4 134 грн. * 1,1 (110%)).

З огляду на зазначені обставини, вбачається що апеляційна скарга відповідача не відповідає вимогам ст. 187 КАС України.

Недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом подання до суду апеляційної інстанції оригіналу документу, підтверджуючого сплату судового збору.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 Кодексу, застосовуються правила ст. 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху, а апелянту надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 88, 108, 187, 189 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги – відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соллур» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії, – залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків 15 (п’ятнадцять) днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

В разі невиконання вимог суду до строку встановленого судом апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Н.М. Літвіна