Справа № 815/6910/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6910/16
У Х В А Л А

26 січня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновку), визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 08 грудня 2016 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення (висновок) атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, що оформлене відповідним протоколом 12 березня 2016 року із зазначенням в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, який прийнятий стосовно ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Одеській області від 15 листопада 2016 року №1491 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16 листопада 2016 року;

- поновити сержанта поліції ОСОБА_1 на службі на посаді поліцейського Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 16 листопада 2016 року;

- стягнути з Головне управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16 листопада 2016 року по день поновлення на службі.

В адміністративному позові позивач заявив клопотання про визнання причини строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області поважними та поновити цей строк.

В обґрунтування клопотання позивач посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини по справі «Беллет проти Франції» та по справі «Ілхан проти Туреччини» зазначив, що висновок атестаційної комісії щодо нібито його невідповідності займаній посаді та необхідності звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність до 15 листопада 2016 року не реалізовувався. До 15 листопада 2016 позивач проходив службу в органах поліції, рішення про звільнення, на підставі оскаржених висновків, не приймалося. Наявність нереалізованих негативних висновків атестаційної комісії мало триваючу невичерпану дію та беззаперечно вплинуло на його права та інтереси, як працівника поліції, тільки 15 листопада 2016 року, коли на підставі висновку комісії звільнено, це стало перешкодою у реалізації його права на працю. З результатами атестування (висновок атестаційної комісії), що зазначені в атестаційному листі позивач ознайомлений 12.03.2016 року, а з протоколом засідання атестаційної комісії де зазначено рішення (висновок) атестаційної комісії № 6 ГУНП в Одеській області позивач не був ознайомлений та не міг знати про реальні підстави висновку про причини службової невідповідність.

В запереченнях на адміністративний позов ГУНП в Одеській області, з посиланням на приписи ст. 99, 100 КАС України, зазначено, що 12.03.2016 року атестаційна комісія № 6 ГУНП винесла рішенням про невідповідність займаній посаді та ознайомлення поліцейських з результатами атестаційних комісій проводилось у відповідності до вимог Інструкції №1465, вказана інформація була оприлюднена на офіційному веб-сайті ГУНП в Одеській області (лист УКЗ ГУНП від 10.01.2017р. № 9/88), позивач повинен був на протязі місяця звернутися до суду щодо оскарження висновку атестаційної комісії № 6 ГУНП від 12.03.2016 року, як рішення суб'єкта владних повноважень. Позовні вимоги щодо оскарження висновку атестаційної комісії № 6 ГУНП від 12.03.2016 року повинні бути залишені без розгляду.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області у судові засідання 04 січня 2017 року та 23 січня 2017 року не з'являвся, належним чином та завчасно повідомлений про день час та місце розгляду справи, що підтверджується підписом представника відповідача в розписках по справі (а.с. 51, 101).

Представник атестаційної комісії № 6 ГУНП в Одеській області в судові засідання не з'являвся, повідомлений про день час та місце розгляду справи відповідно до приписів ч.11ст. 35 КАС України.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з позовною вимогою до атестаційної комісії № 6 ГУНП в Одеській області, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 99 КАС України, передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1). Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.3).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною 2 ст. 8 КАС України, передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у справі Delcourt v. Belgium зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». Та у справі Bellet v. France Європейський Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Також з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», вбачається правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З зазначених рішень Європейського Суду з прав людини вбачається, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Положеннями ч. 1 ст.100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Пропущення строку звернення до суду з поважних причин за умови відсутності ознак недбалого ставлення позивача до реалізації права на справедливий судовий розгляд не може бути перешкодою для надання судового захисту порушеним правам особи.

З матеріалів справи вбачається, що рішення (висновок) атестаційної комісії № 6 ГУНП в Одеській області прийнято відносно позивача 12.03.2016 року. На підставі висновку атестації від 12.03.2016 року через вісім місяців наказом ГУНП в Одеській області від 15.11.2016 року №1491 о/с ОСОБА_1, звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Позивач звернувся до суду з даним позовом 08.12.2016 року. Отже, наявність нереалізованих негативних висновків атестаційної комісії має триваючу невичерпану дію та беззаперечно впливає на права та інтереси позивача, є перешкодою у реалізації його права на працю, оскільки підставою для звільнення є рішення атестації відносно ОСОБА_1 від 12.03.2016 року.

Крім того суд враховує, що поряд з висновками атестаційної комісії позивач оскаржив наказ про його звільнення зі служби в поліції, який прийнятий на підставі висновків атестаційної комісії, тому вирішуючи спір по суті суд зобов'язаний надати оцінку висновкам атестаційної комісії щодо службової невідповідності ОСОБА_1

Отже, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права та дійшов висновку про те, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом до Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, яке міститься в протоколі від 12.03.2016 року, з зазначенням в розділі VI «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1 є поважними, а отже клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з зазначеним позовом підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову в частині позовних вимог щодо оскарження висновку атестаційної комісії № 6 ГУНП від 12.03.2016 року у зв'язку із пропуском строку звернення до суду необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 99-100, 133, 160-165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення (висновок) атестаційної комісії № 6 Головного у правління Національної поліції в Одеській області, що оформлене протоколом від 12 березня 2016 року із зазначенням в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», який прийнятий стосовно ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, яке міститься в протоколі від 12.03.2016 року, з зазначенням в розділі VI «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1

У задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про залишення без розгляду адміністративного позову в частині позовних вимог щодо оскарження висновку атестаційної комісії № 6 ГУНП від 12.03.2016 року у зв'язку із пропуском строку звернення до суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.А. Вовченко