Справа № П/811/649/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Справа № П/811/649/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підставою донарахування суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 209 785,39 грн. стало те, що відповідно до звіту за ф. 1 ДФ, ним отримано доходи від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ПАТ "Дельта Банк" за ознакою "126" - у вигляді прощення боргу на підставі самостійних рішень кредиторів у 3-4 кварталах 2014 р. на загальну суму 1 235 464,65 грн.. Зокрема, ПАТ "Дельта Банк" включило суму анульованого (прощеного) боргу у взаємовідносинах з позивачем в розмірі 939 772,56 грн. до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на його користь. При цьому, жодного договору між позивачем і ПАТ "Дельта Банк" не було укладено, листа про прощення боргу позивач не отримував. Що ж стосується анулювання (прощення) заборгованості перед АТ "Банк "Фінанси та Кредит" позивач зазначив те, що враховуючи норми чинного законодавства, на момент подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік прощені (анульовані) проценти за кредитними договорами не вважались додатковим благом, а тому не повинні були враховуватись при визначенні бази оподаткування.

Таким чином, суми прощених (анульованих) процентів за кредитами не включались до сукупного оподатковуваного доходу в декларації за 2014 рік, що відповідає вимогам Податкового кодексу України, а тому здійснене донарахування податкових зобов'язань на суму прощених (анульованих) процентів за кредитними договорами є протиправним.

Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначив, що згідно отриманої нформації за 2014 рік про суми нарахованих (виплачених) доходів та утриманих з них податків фізичних осіб, які отримували доходи за даними податкових розрахунків за ф. 1 ДФ (файлу типу VZ), позивачем отримано доходи від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ПАТ "Дельта Банк" за ознакою "126" - у вигляді боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням у 3-4 кв. 2014 р. у сумі 1 235 464,65 грн.. Отже, вся списана сума заборгованості є доходом, який позивачем не було задекларовано в порушення вимог ст.ст.49, 164 Податкового кодексу України (а.с.43-45).

Суд, дослідивши наявні в справі документи і матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що посадовою особою Кіровоградської ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено Акт від 26.10.2015 року № 353/17-05/НОМЕР_1 (а.с.54-57).

Згідно висновків, перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 209 785,39 грн..

Зокрема, виявлене контролюючим органом порушення полягало в тому, що позивачем не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій необхідно було вказати суму доходу у вигляді анульованої (прощення) заборгованості за кредитними договорами, укладеними з ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" і ПАТ "Дельта Банк" на загальну суму 1235464,65 грн., у зв'язку з чим не сплачено до бюджету податок з доходу фізичних осіб в загальній сумі 209785,39 грн..

Так на підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2015 року № , яким позивачеві нараховано грошове зобов'язання на загальну суму 262 231,74 грн., в тому числі: 209 785,39 грн. - основний платіж, 52 446,35 грн. - штрафні (фінансові) санкції (а.с.50).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Пунктом 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є, серед іншого, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага-це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

В свою чергу, згідно з підпунктом "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

При цьому, вказане положення містить застереження, згідно до якого якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відтак, з аналізу наведених вище законодавчих положень у їх системному зв'язку, суд приходить до висновку, що обов'язок самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання кредитором суми боргу виникає у платника податку за наявності таких умов: 1) отримання платником податку доходу у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; 2) надіслання (вручення) платнику податку кредитором повідомлення про анулювання боргу або укладення з платником відповідного договору; 3) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

Згідно матеріалів справи вбачається, що листами ПАТ "Банк "Фінанси та кредит " від 15.06.2015 р. №10-102000/971 (а.с.45а) га ПАТ "Дельта Банк" від 30.07.2015 р. №6050 (а.с.46) було підтверджено факт отримання позивачем доходу за ознакою "126" - у вигляді боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням у 3 та 4 кварталах 2014 року в загальній сумі 1235464,65 грн. (а.с.49).

На виконання ували суду представником ПАТ "Дельта Банк" також було підтверджено прощення позивачу частини суми заборгованості за Кредитним договором №0 від 26.12.2006 у розмірі 939 772,56 грн., з яких 939 772,56 грн. - сума кредиту (а.с.105-108).

Суд звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах мало місце прощення кредитором частини суми отриманого позивачем кредиту, через що вартість активів останнього не зазнала змін (зменшення) через необхідність погашення відповідного боргу, а тому фактично позивачем було отримано дохід у формі додаткового блага, а саме у вигляді суми боргу, який прощено (анульовано) кредитором за його самостійним рішенням.

Додатково суд зазначає, що наведене у п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України правило, цілком відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. При цьому, відповідно до змісту розглядуваного законодавчого припису сума анульованого податкового боргу включає як основну суму кредиту, так і нараховані відсотки, штрафні санкції, що підлягають обов'язковій сплаті боржником відповідно умов кредитного договору. Адже в аналізованій нормі йдеться про борг в цілому, тобто про загальну суму фінансових зобов'язань, що підлягають погашенню боржником, незалежно від підстави їх виникнення.

Оскільки, зміст норми, закріпленої у підпункті "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, не допускає іншого тлумачення, то подальша зміна її редакції згідно із Законом України від 28.12.2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших актів України щодо податкової реформи", у відповідності до вимог якої до складу оподатковуваного доходу платника включається лише основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, не може розцінюватися як законодавче уточнення, а є, по суті, зміною правового регулювання розглядуваних правовідносин.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 р. у справі № 815/963/15.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на фактичне неотримання ним у даному випадку будь-яких благ, оскільки анулювання основної суми боргу призвело до збереження активів (у тому числі коштів позивача), у зв'язку з чим обов'язок погашення решти суми боргу є скасованим.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 18.11.2015 р. № є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько