Справа № 826/19105/16
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року м. Київ № 826/19105/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Асма-Крим» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Асма-Крим» (далі також - ТОВ «Асма-Крим», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 818 846, 17 грн. з рахунків відповідача у банках, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, земельного податку з юридичних осіб та по орендній платі з юридичних осіб у загальному розмірі 818 846, 17 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/18197/16 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі направлялась на адресу відповідача, проте була повернута на адресу суду із позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до положень ч. 3 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

ТОВ «Асма-Крим» у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.

23 січня 2017 року на адресу суду від позивача надійшов лист, в якому ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві зазначила про те, що у відповідача виник податкових борг у зв'язку із несплатою податкових зобов'язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (18010100), по земельному податку з юридичних осіб (18010500) та по орендній платі з юридичних осіб (18010600).

Також контролюючий орган вказав, що ним була допущена описка в прохальній частині позовної заяви в частині зазначення «податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» замість «податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», у зв'язку із чим, він просить стягнути з платника податків заборгованість у розмірі 2 406, 00 грн. по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Асма-Крим» () знаходиться за адресою: 03115, місто Київ, Святошинський район, вулиця Львівська, будинок 18-Б та перебуває за основним місцем обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 16 лютого 2016 року, якою товариством самостійно визначену річну суму податку на нерухоме майно, яка підлягає сплаті за даними платника у розмірі 3 206, 00 грн. (802, 00 грн. - щоквартальний платіж).

Внаслідок несплати вказаних вище грошових зобов'язань за І-ІІІ квартали 2016 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2 406, 00 грн.

Крім того, відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19 лютого 2015 року та 16 лютого 2016 року, якими товариством самостійно визначено річну суму орендної плати за 2015 рік, яка підлягає сплаті за даними платника у розмірі 562 356, 00 грн. (46 863, 00 грн. - щомісячний платіж), а також річну суму земельного податку за 2016 рік, яка підлягає сплаті у розмірі 645, 202, 00 грн. (53 767, 00 грн. - щомісячний платіж).

ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

- № від 02 жовтня 2015 року, яким відповідачу за порушення строків сплати грошового зобов'язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб визначено суму штрафу у розмірі 4 685, 50 грн.;

- № від 02 жовтня 2015 року, яким відповідачу за порушення строків сплати грошового зобов'язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб визначено суму штрафу у розмірі 57, 72 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані ТОВ «Асма-Крим» 29 жовтня 2015 року відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Внаслідок несплати самостійно визначених грошових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб, за період березень-жовтень 2016 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 483 903, 00 грн.

Водночас, внаслідок несплати самостійно визначених грошових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб за період з липня 2015 року по січень 2016 року та визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішення зобов'язань у відповідача виникла заборгованість у розмірі 332 537, 17 грн.

Контролюючим органом на юридичну адресу відповідача направлялась податкова вимога форми «Ю» від 07 травня 2015 року № 954-23 на суму 37 880, 13 грн., яка була отримана 18 травня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно даних податкового органу за відповідачем рахується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, земельного податку з юридичних осіб та по орендній платі з юридичних осіб у загальному розмірі 818 846, 17 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 статті 14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно п. 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до положень статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень чи погашення податкового боргу за визначеними зобов'язаннями у загальному розмірі 818 846, 17 грн. ТОВ «Астма-Крим» суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, земельного податку з юридичних осіб та по орендній платі з юридичних осіб у загальному розмірі 818 846, 17 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, податковими деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями, довідкою про наявність боргу та обліковими картками такого платника податків.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Асма-Крим» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Асма-Крим» () у банках, що обслуговують такого платника податків, на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, податковий борг у розмірі 818 846, 17 грн. (вісімсот вісімнадцять тисяч вісімсот сорок шість гривень сімнадцять копійок), який зарахувати наступним чином:

- земельний податок з юридичних осіб у розмірі 483 903, 00 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі дев'ятсот три гривні) на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 18010500, одержувач - УДКС у Святошинському районі м. Києва, ідентифікаційний код 37962074;

- орендна плата з юридичних осіб у розмірі 332 537, 17 грн. (триста тридцять дві тисячі п'ятсот тридцять сім гривень сімнадцять копійок) на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 18010600, одержувач - УДКС у Святошинському районі м. Києва, ідентифікаційний код 37962074;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 2 406, 00 грн. (дві тисячі чотириста шість гривень) на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 18010100, одержувач - УДКС у Святошинському районі м. Києва, ідентифікаційний код 37962074.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк