Справа № 807/843/16
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 р. Справа № 876/417/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

04.07.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.06.2016, яким зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 14944,71 грн., що складає 20% від нарахованого грошового зобов'язання акцизного податку в розмірі 74723,55 грн.; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.06.2016, яким зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 172,44 грн., що складає 10% від нарахованого грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 1724,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що механічні помилки допущенні у деклараціях з акцизного податку за січень-березень 2015 року не призвели до несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку та не свідчить про заниження суми податкового зобов'язання.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14 червня 2016 року прийняте Мукачівською об'єднаною державної податковою інспекцією Головного управління ФДС у Закарпатській області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14 червня 2016 року прийняте Мукачівською об'єднаною державної податковою інспекцією Головного управління ФДС у Закарпатській області.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що платник в декларації відобразив значно більші суми податкового зобов'язання по акцизному податку ніж ті, які ним фактично були сплачені, то в інтегрованій картці платника податків виник податковий борг на різницю не сплаченого податкового зобов'язання. А відтак, податкові повідомлення-рішення № від 14.06.2016, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 14944,71 грн. та № , яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 172,44 грн. вважає правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що допущені позивачем помилки у деклараціях з акцизного податку за січень-березень 2015 року не призвели до несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку та не свідчать про зниження суми податкового зобов'язання, а подання уточнюючих декларацій на зменшення суми податку не є погашенням податкового боргу, тому розрахунок штрафних санкцій із посиланням на ст.126 ПК України (несвоєчасна сплата) акцизного податку є протиправною, оскільки суми акцизного податку за спірні періоди позивачем сплачено до бюджету правильно, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 31.05.2016 працівниками Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області було проведено перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, за результатами якої складено акт № 1351/07-09-12-02 "Про результати камеральної перевірки щодо своєчасної сплати акцизного податку ОСОБА_1, , з січня 2015 року по липень 2015 року", в якому визначено, що фізичною особою - підприємцем порушено п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати акцизного податку з січня 2015 року по липень 2015 року.

За наслідками перевірки було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області № від 14.06.2016, яким зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 14944,71 грн., що складає 20 % від нарахованого грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 74723,55 грн. та № від 14.06.2016, яким зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 722,44 грн., що складає 10% від нарахованого грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 1724,40 грн.

В акті перевірки № 1351/07-09-12-02 від 31.05.2016 з посиланням на положення ст. 126 ПК України складено розрахунок на 15117,15 грн. штрафних санкцій за несвоєчасну сплату акцизного податку за період з січня 2015 року по липень 2015 року.

Статтею 57 Податково кодексу України, зокрема п. 57.1. визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами п.126.1. ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до норм ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 в декларації з акцизного податку за січень 2015 року було задекларовано 1164 грн. акцизного податку з роздрібного продажу алкогольних напоїв у розмірі 5% від вартості реалізованих товарів, що відображено в додатку 6 "Розрахунок акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів".

При цьому, в основній декларації акцизного податку за січень 2015 року в розділі Г1 в графі "Сума акцизного податку" було зазначено суму виручки від реалізації алкогольних напоїв 32711 грн. (відображену в графах 3 і 5 додатка 6 до декларації) замість суми акцизного податку, яка розрахована у графі 7 додатка 6 - 1164 грн. Така ж помилкова сума була зазначена в розділі Г2 декларації за кодом КОАТУУ - 32711 грн. До бюджету фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було сплачено за січень 2015 року 1164 грн. акцизного податку, що підтверджується чеком № 2159 від 02.03.2015 р..

В Деклараціях за лютий та березень 2015 року, які були подані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в розділі Г1 в графі "Сума акцизного податку" було зазначено суму виручки від реалізації алкогольних напоїв. При цьому, як і за січень 2015 року, суми виручки від реалізації алкогольних напоїв за лютий та березень 2015 року (графа 3 і 5 додатка 6 до декларації акцизного податку) були задекларовані в розмірі 21566 грн. і 22517 грн. відповідно, розрахунок акцизного податку був здійснений правильно (графа 7 додатка 6 до декларації) - 1078 грн. і 1126 грн. відповідно за лютий і березень 2015 року. До бюджету було сплачено суми акцизного податку, зазначені в графі 7 додатка 6 декларацій за лютий і березень 2015 року - 1078 грн., що підтверджується чеком № 1112 від 30.03.2015 р. і 1126 грн. - чеком № 3156 від 29.04.2015 р..

Правильність розрахунку акцизного податку у додатках 6 до декларацій акцизного податку за січень-березень 2015 року і помилкове відображення в основній декларації в розділі Г1 і в розділі Г2 суми виручки від реалізації алкогольних напоїв замість суми акцизного податку свідчить про те, що позивачем було допущено механічну помилку, що у свою чергу, не може свідчити про ухилення від виконання податкових зобов'язань зі сплати акцизного податку та не має ознак зниження податкового зобов'язання, оскільки розрахунок суми акцизного податку був проведений правильно. А відтак, дані обставини не носять характер правопорушень, передбачених положеннями ст. 126 ПК України, оскільки суму акцизного податку позивачем було сплачено до бюджету правильно.

У зв'язку із зазначеними вище помилками позивачем було подано уточнюючі декларації за відповідні звітні періоди. Зокрема за за січень, лютий, березень 2016 року подано уточнюючої декларації 25 травня 2016 року.

02 березня 2016 року, на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було направлено запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), у якому органами податкової інспекції було повідомлено про виявлені ними факти, що свідчать про можливі порушення обчислення і своєчасності сплати до бюджету податку з підакцизних товарів, що містяться у поданих деклараціях з акцизного податку № від 24.02.2015, № від 19.03.2015, № від 20.04.2015 та поданих за відповідні періоди уточнюючі декларації з акцизного податку № від 05.06.2015 р., № від 04.06.2015 р. та № від 04.06.2015 р..

На запит Мукачівської ОДПІ від 11 березня 2016 року, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було надано документальне підтвердження сум виручки від реалізації алкогольних напоїв (контрольні стрічки, накладна, звіти) за січень-березень 2015 року.

На підставі акту № 1351/07-09-12-02 від 31.05.2016 р. "Про результати камеральної перевірки щодо своєчасної сплати акцизного податку ОСОБА_1, , з січня 2015 року по липень 2015 року" позивачем було направлено на адресу Мукачівської ОДПІ заперечення до акту перевірки № 1351/07-09-12-02 від 31.05.2016 р..

За наслідками отриманого Мукачівської ОДПІ заперечення на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 надійшов висновок про розгляд заперечення, у якому зазначалось, що у зв'язку з тим, що платник в декларації відобразив обсяг реалізації, а не суму податкового зобов'язання, то в інтегрованій картці платника податку виникає податковий борг на різницю не сплаченого податкового зобов'язання.

Згідно з внесеними змінами до ПК України, зокрема, пп.212.1.11 п.212.1 ст. 212 ПК України, платниками акцизного податку з 01.01.2015 р. є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Відповідно до п.223.2 ст. 223 ПК України платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пп.222.3.1 п.222.3 ст. 222 ПК України суми податку перераховуються до бюджету суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Згідно п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пп.14.1.152 п.14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

У випадку подання уточнюючої декларації об'єкт застосування штрафних санкцій відсутній, оскільки подання уточнюючої декларації не є сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання, а нарахування штрафних санкцій на підставі ст. 126 ПК України залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що допущені позивачем помилки у деклараціях з акцизного податку за січень-березень 2015 року не призвели до несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку та не свідчать про зниження суми податкового зобов'язання, а подання уточнюючих декларацій на зменшення суми податку не є погашенням податкового боргу, тому розрахунок штрафних санкцій із посиланням на ст. 126 ПК України (несвоєчасна сплата) акцизного податку є протиправною, оскільки суми акцизного податку за спірні періоди позивачем сплачено до бюджету правильно, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Таким чином, обов'язок щодо доказування правомірності спірних податкових повідомлень-рішень покладено на відповідача у справі. В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень та не довів наявність правових підстав для винесення таких.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року у справі №807/843/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний