Справа № 813/3156/14
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Львів № 813/3156/14

10 год. 55 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Марадь С.М.;

відповідача: представник Патланчук Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до Публічного акціонерного товариства «Центр енергетичних інновацій» про відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова (далі - УПФУ в Личаківському районі) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центр енергетичних інновацій», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумою пенсій, призначених згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 135509,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», а також Постанови Кабінету Міністрів України №372 від 24.03.2004 року, якою затверджено «Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи» відповідач зобов'язаний відшкодувати частину (пропорційно до стажу роботи на даному підприємстві) від суми 50% такої різниці між пенсіями, які отримували його колишні наукові працівники. В даному випадку Публічне акціонерне товариство «Центр енергетичних інновацій» добровільно свого обов'язку не виконало, що і зумовило появу заборгованості, про стягнення якої заявлено позов.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Позиція відповідача викладена у заперечені на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що відповідач не здійснює ні наукової, ні науково - технічної діяльності та не проходив і на даний час не проходить державної атестації наукових установ у встановленому порядку, а тому відсутні правові підстави для сплати відповідачем сум витрат на виплату пенсії, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно з Законом України «Про науково і науково-технічну діяльність» та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова направлено відповідачу у відповідності до п. 5 Порядку № 372 повідомлення (а. с. 7-11) про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на 2013 рік.

Як вбачається з розрахунку заборгованості фактичних витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів щодо наукових працівників: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, заборгованість відповідача становить 264825,24 грн.

За період роботи у відповідача у справі вказані громадяни отримали стаж наукової роботи, необхідний для отримання пенсії відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», про що свідчать долучені до матеріалів справи довідки.

В судовому засіданні 22.01.2015 року представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 135509,04 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Економічні, соціальні та правові гарантії наукової та науково-технічної діяльності визначено Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Відповідно до положень, викладених у частині першій статті 24 цього ж Закону (далі - Закон № 1977-ХІІ) держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. При цьому, як зазначено у частині дев'ятій цієї норми (у редакції Закону України від 08.07.2011 р. N 3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 16.10.2012 р. N 5460-VI) різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, на момент виникнення спірних правовідносин визначався Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372. (далі - Порядок). Згідно із пунктом 4 цього нормативного акту у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Аналізуючи вище зазначені норми права, Верховний Суд України в постанові від 5 червня 2012 року (справа № 21-78а12) вказав на те, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

На виконання висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 07.09.2016 року, суд витребував у відповідача статути за 1991 рік, 1994 рік, 2006 рік, 2012 рік та 2013 рік. Судом встановлено, що позивач є правонаступником ПАТ «Львівтеплоелектропроект» та ВАТ «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Львівтеплоелектропроект», до якого перейшов обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів. Відтак, судом не враховується твердження відповідача стосовно того, що відповідач не здійснює ні наукової, ні науково-технічної діяльності та не проходив і на даний час не проходить державної атестації наукових установ у встановленому порядку, оскільки вказані обставини жодним чином не впливають на обов'язок відповідача зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Відповідно до Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Таким чином, на відповідача покладено обов'язок щодо сплати до Пенсійного фонду України різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право працівник відповідача.

Як зазначалось раніше, Управлінням на адресу відповідача надіслані повідомлення про сплату різниці між сумою пенсії, призначеної як науковим працівникам, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, але сума, що підлягає сплаті до Пенсійного фонду, Публічним акціонерним товариством «Центр енергетичних інновацій» не була перерахована.

Доказів оскарження відповідачем вказаних повідомлень матеріали справи не містять.

Таким чином, за Публічним акціонерним товариством «Центр енергетичних інновацій» рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам, сума якої не погашена та становить 135509,04 грн.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

З урахуванням встановлених у справі обставин, а також висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 07.09.2016 року, суд вважає, що позовні вимоги УПФУ в Личаківському районі про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 135509,04 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому підлягають до задоволення.

З урахуванням положень ст. 94 КАС України судові витрати у формі судового збору з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центр енергетичних інновацій» (вул. Шота Руставелі, 7, м. Львів, 79005, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова (вул. Б. Хмельницького, 116, м. Львів, 79024, ) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 135509 (сто тридцять п'ять тисяч п'ятсот дев'ять) грн. 04 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 30.01.2017 року.

Суддя Клименко О.М.