Справа № 559/1802/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ходак С.К.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" січня 2017 р. Справа № 559/1802/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "24" листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоуса Миколи Олександровича про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоуса Миколи Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДР № 071813 від 17.08.2016 року, за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 до інспектора роти №3 батальойону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоус Миколи Олександровича про скасування постанови - задоволено.

Визнано дії інспектора патрульної поліції роти №3 батальойону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоус Миколи Олександровича неправомірними.

Скасовано постанову серії ДР №071813 по справі про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Не погодившись з судовим рішенням, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2016 року відносно ОСОБА_3 інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоусом Миколою Олександровичем було винесено постанову серії ДР №071813 від 17.08.2016 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України та ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що відповідач виносячи постанову діяв протиправно, оскільки допустив порушення фіксації адміністративного правопорушення, не склав протокол, що призвело до порушення прав позивача.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2016 року ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін автомобіля патрульної поліції та не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушив вимоги п. 9.2 б) ПДР, відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Тобто, ОСОБА_3 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України, зокрема, порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених па них повноважень (ч.2 ст. 222 КУпАП).

Відповідно до ст. 254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, ч. 2 ст. 258 КпАП України передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За змістом ч.5 ст. 258 КпАП України якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 (далі по тексту - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015, № 580-VIII (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Правовими положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання зазначених вимог інспектором Білоусом М.О. надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення на диску DVD, який міститься в матеріалах справи.

Однак, суд першої інстанції не прийняв до уваги обставини, зафіксовані відповідачем щодо вчинення адміністративного правопорушення які зберігаються на диску, не надав їм оцінки.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на диску DVD, наданому відповідачем містяться кілька відеофайлів, один з яких здійснений нагрудною відеокамерою (відеореєстратором), а другий іншим технічним приладом з функцією відеозапису.

Зі змісту диску DVD вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, двічі перед перестроюванням не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Окрім того, при зупиненні позивача працівниками поліції, останньому було роз"яснено його права. Так само, зазначений запис містить і пояснення позивача щодо вчиненого правопорушення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що надані інспектором Білоусом М.О. відеозаписи, які містяться на диску, є належним доказом в розумінні ст. 251 КпАП України, а тому мають бути використані судом під час розгляду даної справи в порядку передбаченому адміністративним судочинством.

Враховуючи приписи зазначених правових норм, посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем порушено приписи щодо фіксації адміністративного порушення не відповідають вимогам ст. 258 КпАП України.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч.2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення (п. 2 розділу II Інструкції).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Білоус Микола Олександрович є уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції, проходить службу на посаді інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир

Таким чином, відповідно до ст. 222 КпАП України, Білоус Микола Олександрович має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст. 122 КпАП України, а тому посилання позивача на те, що інспектор Білоус М.О. поза межами своєї компетенції виніс оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України не узгоджуються з приписами ст. 222 КпАП України.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоус Микола Олександрович під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №071813 від 17.08.2016 та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового - про відмову в задоволенні позову.

Разом з тим, задовольняючи апеляційну скаргу відповідача - суб"єкта владних повноважень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про відшкодування на користь суб"єкта владних повноважень судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги. оскільки правові нормами ст. 94 КАС України не передбачають відшкодування сплаченого судового збору в разі задоволення апеляційної скарги суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі задовольнити, постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "24" листопада 2016 р. скасувати та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоуса Миколи Олександровича про скасування постанови.

Відмовити Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" січня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Державної патрульної поліції м.Житомир Білоус Микола Олександрович вул.Покровська,96,м.Житомир,10000

4 - апелянту Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі вул.Покровська,96,м.Житомир,10000 - ,