Справа № 815/4608/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4608/16
У Х В А Л А

23 січня 2017 року

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: Ніц А.С. - за довіреністю

Від відповідачів:

Від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни: не з'явився

Від Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича: Колеснікова Ю.С. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Судом розглядається адміністративна позовна заява (уточнена редакція) Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни щодо невключення вимог Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" у сумі 1 336 114, 82 доларів США та 6 928 696, 77 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та зобов'язати уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича включити вимоги Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" у сумі 1 336 114,82 дол. США та 6 928 696,77 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

03.10.2016 року від представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі. В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача вказує, що спори які виникають під час ліквідації банку, повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.02.2016 року №826/2043/15 та від 15.06.2016 року №826/20410/14.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни до суду не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Представник Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі та просив суд його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, вказавши, що у даному випадку, ліквідація банку здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до спірних правовідносин не підлягає і як наслідок, відсутні підстави для закриття провадження у справі. На думку представника позивача, даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши клопотання відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни про закриття провадження у справі, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльностіКонституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, суб'єкт владних повноважень в розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України це орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних відносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, та, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Згідно із ч.ч.1, 5 ст.45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Згідно ч.2 ст.49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з п. 17 частини першої ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду гарантування фізичних осіб - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом гарантування фізичних осіб, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини восьмої ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої у п. 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

В даному випадку, в розумінні норм КАС України відповідач у спірних правовідносинах є іншим суб'єктом при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, а спір з Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є публічно-правовим.

Обставини, які були предметом розгляду у справі №21-4846а15 колегією суддів судової палати в адміністративних справах і судової палати у господарських справах Верховного Суду України мають характер відмінний від справи, що розглядається.

Відповідно до ст.244-2 КАС України (частина 1) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд вважає за можливе відступити від правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові, на яку посилається відповідач, оскільки даний спір безпосередньо не стосується банкрутства Банка, а є спором юридичної особи з уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з приводу виконання ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Так, відповідно до ст.12 ГПК України справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

Статтею 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки та банківську діяльність"; ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Разом з чим, Законом України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тобто процедура припинення банку регламентована двома Законами. При спірних правовідносинах, які виникають під час ліквідації банків, повинні враховуватися норми та особливості застосування цих Законів.

Статтею 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

За змістом ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що спір у даній справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки він не стосується банкрутства, а предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльності відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни, та похідні від цих вимог вимоги до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка Владислава Сергійовича, які є суб'єктами владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку з цим у задоволенні клопотання представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни про закриття провадження у справі №815/4608/16 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" Чернявської Олени Степанівни про закриття провадження у справі №815/4608/16 відмовити.

Ухвала суду про відмову у закритті провадження у справі оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.01.2017 року.

Суддя М.М. Аракелян