Справа № 215/693/16-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 січня 2017 року м. Київ К/800/2360/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху оскільки у ній не неправильно зазначено найменування відповідача, його адресу електронної пошти, якщо така є, не наведено обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги з посиланням на відповідні докази та не сплачено судовий збір. Позивачу надано строк для усунення недоліків до 10 березня 2016 року.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 05 травня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку із не усуненням недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а ухвали Тернівського районного суду м Кривого Рогу від 25 лютого 2016 року та від 05 травня 2016 року - без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, зокрема, положень статей 8, 11, 22, КАС України. Вказує, що суд не дав належної правової оцінки обставинам справи, не зазначив докази, якими обґрунтоване рішення суду, не вжив заходів, необхідних для з'ясування усіх обставин справи та неправильно застосував норми законодавства, якими врегульоване питання сплати судового збору.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту оскаржуваного судового рішення видно, що залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 106 КАСУкраїни, у позовній заяві зазначається ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі. В заявленому позові ОСОБА_1 в якості відповідача вказано - Держава Україна.

Перевіряючи матеріали справи, суди встановили, що правовідносини виникли з приводу розгляду виконавчим комітетом Криворізької міської ради декількох звернень позивача щодо його реєстрації місця проживання, на які, як зазначає позивач, він не отримував відповіді.

Отже, з огляду на предмет спору, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позивачем невірно визначено найменування відповідача, оскільки у цьому спорі відповідачем є орган, наділений повноваженнями щодо виконання функцій з приводу яких і виникли спірні правовідносини.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» частиною 1 статті 5 якого визначений вичерпний перелік осіб, які звільненні від його сплати.

Перевіряючи доводи позивача про те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 цього Закону, суди зазначили, ці норми поширюються на правовідносини пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Враховуючи те, що предметом спору є неналежний розгляд звернень ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень, суди дійшли висновку, що норми пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на спірні правовідносини.

Крім того, позивач також не може бути звільнений від сплати судового збору за нормами пункту 9 частини 1 статті 5 вказаного Закону, згідно з якими від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів, оскільки звернувся до суду за захистом власних прав та інтересів, а не особи, яка є інвалідом І групи.

За таких обставин, суди дійшли висновку про відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо сплати судового збору, а тому він має сплатити цей збір на загальних підставах.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслано за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення для виконання. Проте, поштове відправлення із вказаною ухвалою повернулось до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою УДППЗ Укрпошта.

Згідно з частиною 3 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Зважаючи на вищезазначену норму ухвала про залишення позовної заяви без руху вважається такою, що вручена позивачу.

Оскільки, позивачем не було усунено недоліки позовної заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву на підставі частини 3 статті 108 КАС України.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судового рішення, а викладені в ній доводи перевірені судом і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить мотивів, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук