Справа № 806/44/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/44/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Житомир справа № 806/44/17

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попова О. Г.,

встановив:

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 31).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначав, що, на думку відповідача, позивачем був пропущений строк звернення до суду. Також зазначає, що з 2012 року рахунки підприємтсва на вимогу податкового органу були заблоковані і воно не могло проводити розрахункові операції, а відтак ТОВ "Ліс" було позбавлено можливості у законний спосіб сплатити орендну плату за землю. Крім того, стверджує, що частина зазначеної заборгованості на загальну суму 3500 грн. відповідачем була сплачена, що є підставою для корегування розміру заборгованості. (а.с. 21).

Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив врахувати позицію, викладену у письмових запереченнях. (а.с. 29).

Зважаючи на неявку сторін у судове засідання, керуючись приписами ст. 41 та ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліс" код ЄДРПОУ 31871228 як юридична особа зареєстроване 31 січня 2012 року Малинською районною державною адміністрацією та знаходиться на обліку в Малинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (а.с. 9).

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI , грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Вимогами п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI врегульовано, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу:

Із копій повідомлення про вручення поштового відправлення видно, що вказані вимоги отримано відповідачем 09.01.2007р. та 06.02.2007р. відповідно. (зворот а.с. 16).

Матеріалами справи підтверджено, що Малинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області у відповідності до розрахунків штрафних санкцій були винесені:

Вказані податкові повідомлення-рішення були отримані позивачем та не оскаржувались.

Стосовно тверджень про часткове погашення заборгованості та необхідність корегування загальної суми заборгованості, суд не погоджується із доводами відповідача та зазначає наступне.

У відповідності до поданих відповідачем копій платіжних доручень №306 від 05.03.2014 та №265 від 28.01.2014 ТОВ "Ліс" було сплачено 1500 грн. та 2000 грн. відповідно заборгованості по орендній платі за землю за 2013 рік (а.с. 23-24).

Згідно п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як встановлено з розрахунку заборгованості, зазначені відповідачем платежі були зараховані в рахунок погашення попереднього податкового боргу згідно з черговістю.

Так, по платіжному дорученню №265 від 28.01.2014:

- було зменшено борг по пені нарахованої у минулих роках (рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №57 з 31.10.2013 по 25.01.2015) у розмірі 144, 86 грн.;

- було зменшено борг минулих років (рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №57 з 31.10.2013 по 25.01.2015) у розмірі 719,08 грн.;

- було зменшено борг минулих років (рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №57 з 31.10.2013 по 25.01.2015) у розмірі 1136,06 грн.

По платіжному дорученню №306 від 05.03.2014: було зменшено борг минулих років (рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №57 з 31.10.2013 по 25.01.2015) у розмірі 1500 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем при розрахунку загальної суми заборгованості ТОВ "Ліс" та визначенні позовних вимог вже були враховані платіжне доручення №306 від 05.03.2014 та платіжне доручення№265 від 28.01.2014, тому підстав для корегування загальної суми заборгованості ТОВ "Ліс" немає.

Відносно доводів відповідача про пропуск позивачем строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У відповідності до положень п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Судом встановлено, що згідно фіскального чеку від 28.12.2016 (а.с. 33) Малинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області було адміністративний позов було надіслано на адресу Житомирського окружного адміністративного суду 28 грудня 2016 року, в межах строку, передбаченого п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Таким чином, твердження відповідача про пропуск Малинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області строків позовної давності не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Щодо посилань відповідача на неможливість оплати заборгованості у зв'язку із блокуванням рахунків ТОВ "Ліс" на вимогу контролюючого органу, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що на підтвердження твердження про неможливість погашення заборгованості у з'вязку із блокуванням рахунків ТОВ "Ліс" відповідачем не було надано жодних належних чи достатніх доказів, а відтак дані обставини не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги є обґрунтованими, а адміністративний позов Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 70, 71, 86, 122, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -,

постановив:

Позов задовольнити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 31 січня 2017 р.