Справа № 2а-15994/12/2670
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Київ К/800/25123/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів Бухтіярової І.О. (суддя-доповідач), Приходько І.В., Цвіркуна Ю.І.,
за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача Скочка О.О.,

представника відповідача Федорова С.Ф.,

представника прокуратури Чубенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - касатор, Концерн РРТ)

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016

у справі № 2а-15994/12/2670

за позовом державного підприємства «Радіопередавальний центр» (далі - позивач, ДП РПЦ)

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - відповідач-1, Броварська ОДПІ)

та відділу Державного агентства земельних ресурсів у м. Броварах Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Київській області (далі - відповідач-2, відділ Держземагентства у м. Броварах Головного управління Держземагентства у Київській області)

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ДП РПЦ звернулось у листопаді 2012 року до суду з позовом про визнання незаконними дії відповідача-1 по нарахуванню ДП РПЦ земельного податку за користування земельними ділянками по вул. Київській, 225 та вул. Кутузова, 6 в м. Бровари Київської області, починаючи з 2003 року та по день винесення рішення по справі в сумі 6 510 943,65 грн. та визнання незаконними дії відповідача-2 з внесення в Державний земельний кадастр відомостей, що земельна ділянка площею 115,8643 га по вул. Кутузова, 6 м. Бровари Київської області знаходиться в постійному користуванні ДП РПЦ.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2013 року задоволено повністю заяву відділу Держземагентства у м. Броварах Головного управління Держземагентства у Київській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2012. Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2012 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ДП РПЦ задоволено частково: визнано незаконними дії Броварської ОДПІ по нарахуванню ДП РПЦ земельного податку за користування земельними ділянками по вул. Київській, 255 та вул. Кутузова, 6 в м. Бровари Київської області, починаючи з 2003 року та по день винесення рішення по справі в сумі 6 510 943,65 грн.; зобов'язано Броварську ОДПІ здійснити перерахунок земельного податку за користування земельною ділянкою по вул. Кутузова, 6 в м. Бровари Київської області з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення ДП РПЦ. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, Концерн РРТ звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду України із апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження Концерном РРТ постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2013. Апеляційну скаргу Концерну РРТ на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2013 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали шляхом зазначення інших підстав для поновлення строку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Концерну РРТ на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2013 з підстав не наведення інших, відмінних від тих, що визнані судом неповажними, причин пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, Концерн РРТ подав касаційні скарги, в яких просить скасувати ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 та від 31.08.2016 та направити справу до Київського апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги. Вважає що ухвали суду апеляційної інстанції були прийняті з порушенням статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, в касаційній скарзі касатор зазначає, що не приймав участі у розгляді даної справи, проте оскаржуваною постановою порушуються його права та законні інтереси, оскільки внаслідок прийняття вказаного рішення скаржник втратив можливість використовувати потужний радіопередавальний об'єкт для належного виконання своїх обов'язків, закріплених статутом. Наведене обґрунтоване тим, що відповідно до статуту Концерну РРТ, до його складу входить ДП РПЦ, яке є позивачем по даній справі.

Броварська ОДПІ у своїх запереченнях вважає касаційну скаргу Концерну РРТ необґрунтованою, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 та від 31.08.2016 залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційні скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Концерн РРТ подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуваною постановою порушуються його права та законні інтереси, оскільки внаслідок прийняття вказаного рішення скаржник втратив можливість використовувати потужний радіопередавальний об'єкт для належного виконання своїх обов'язків, закріплених статутом. Наведене обґрунтоване тим, що відповідно до статуту Концерну РРТ, до його складу входить ДП РПЦ, яке є позивачем по даній справі та зобов'язано виконувати накази правління Концерну РРТ в частині оперативно-технічного управління мережами. Крім того, Концерном РРТ було подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2013, в якому зазначено, що строк на її апеляційне оскарження пропущено з об'єктивних підстав, що не залежали і не могли залежати від волі апелянта, оскільки вони не приймали участі у даній справі і відповідно не отримували копії оскаржуваної постанови. Про факт існування оскаржуваної постанови їм стало відомо з листа Спеціальної контрольної комісії з питань приватизації Верховної ради України від 08.06.2016 № 04-38/13-165, який був отриманий ними 09.06.2016 за вх. № 1963/01.

Фактичними обставинами, що зумовили постановлення оскаржуваних ухвал про відмову у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження і залишення апеляційної скарги без руху та про відмову у відкритті апеляційного провадження є встановлення судом апеляційної інстанції факту пропуску Концерном РРТ встановленого процесуального строку на апеляційне оскарження за відсутності доказів поважності причин його пропуску.

При цьому, в обґрунтування підстав відмови у задоволення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку суд апеляційної інстанції послався на те, що 13.07.2016 арбітражним керуючим ДП РПЦ Буличовим С.О. було подано до суду апеляційної інстанції заяву, в якій зазначено про те, що Концерн РРТ про існування оскаржуваної постанови від 16.05.2013 був повідомлений під час надання щомісячної обов'язкової звітності від ДП РПЦ до Концерну РРТ та Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України шляхом надання інформації про наявність в судах загальної юрисдикції судових проваджень щодо об'єктів державної власності ДП РПЦ. Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2013 було додано до листа ДП РПЦ від 19.06.2013 № 1/1906, копію якого додано до заяви, про погодження відмови від права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 94,65 га по вул. Кутузова, 6 в м. Бровари Київської області, на який надано відповідь (лист Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 27.08.2013 № 61/05-1769 з відміткою Концерну РРТ про одержання від 29.08.2013), чим самим спростовуються посилання апелянта на ту обставину, що про існування оскаржуваного рішення стало відомо у червні 2016 року та доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений Концерном РРТ без поважних причин, що, в свою чергу, є підставою для відмови у його поновленні та відмови у відкритті апеляційного провадження.

Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції суд касаційної інстанції не погоджується, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 апеляційну скаргу залишено без руху через невідповідність вимогам ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків - тридцять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення без руху.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 Концерн РРТ, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2013, зазначив, що Буличов С.О. не є стороною у даній справі, не є учасником процесу, а також не має повноважень на представництво сторони, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2015 у справі № 31/2б-2004/59/14б-04/11/13 провадження у справі про банкрутство ДП РПЦ припинено, а разом з ним припинено повноваження розпорядника майна ДП РПЦ арбітражного керуючого Буличова С.О. На дату подання Буличовим С.О. доказів до Київського апеляційного адміністративного суду керівником ДП РПЦ була інша особа.

Крім того, згідно доводів Концерну РРТ, наведених у касаційних скаргах, які підтверджуються матеріалами справи, Буличовим С.О. до суду апеляційної інстанції було додано копії кореспонденції, яка здебільшого не була адресована Концерну РРТ, а ті листи, які були адресовані Концерну РРТ не містили в додатку оскаржуваної постанови.

Проте, таки доводи скаржника судом апеляційної інстанції безпідставно не прийняті до уваги, з посиланням на те, що скаржником не наведено інших, відмінних від тих, що визнані судом неповажними, причин пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції не використав усіх передбачених законом процесуальних можливостей для з'ясування причин пропуску Концерном РРТ процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції та дійшов безпідставного висновку про те, що строк апеляційного оскарження був пропущений ними без поважних причин.

Положеннями ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що, оскільки суд апеляційної інстанції не виконав покладених на нього функцій і не перевірив належним чином причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 та від 31.08.2016 підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 167, 220, 221, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016 у справі № 2а-15994/12/2670 - скасувати, а справу направити до Київського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова
Судді: І.В. Приходько
Ю.І. Цвіркун