Справа № 807/2128/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2017-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2128/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області- представник не з'явився,

відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 3914,50 грн., -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2016 року, позивач ОСОБА_1 податкова інспекція у Тячівському районі головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач), яким просила суд: стягнути з відповідача податковий борг перед бюджетом у розмірі 3914,50 грн., (а.с.4, 5)

Позовні вимоги мотивовані наступним. Відповідач є платником податків та зборів. 14 вересня 2012 року відповідачем подано до податкового органу заяву про застосування до нього спрощеної системи оподаткування та обрано ІІ групу зі ставкою єдиного податку у розмірі 20 % до розміру мінімальної заробітної плати. Однак, відповідач не сплачує встановлені суми єдиного податку та станом на 25 листопада 2016 року за останнім рахується податковий борг по сплаті авансових внесків єдиного податку у сумі 3914,50 грн. Відповідно до вимог статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий орган звернувся до суду для примусового стягнення з відповідача відповідного податкового боргу.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак 21 грудня 2016 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду за допомогою факсимільного звязку останнім скеровано клопотання щодо розгляду даної адміністративної справи за відсутності представника інспекції за наявними матеріалами справи, (а.с.20, 32).

Відповідно до вимог частини 4 статті 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти адміністративного позову не подав, не повідомив суд про причини своєї неявки та не забезпечив явки свого уповноваженого представника, хоча судом вжито всіх заходів для належного повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання. Доказом про належне повідомлення такого, слугують наявні в матеріалах справи конверт з поштовим відправленням, який повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання, повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу, (а.с.23-28, 30, 31).

Згідно вимог частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до вимог частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно відомостей реєстраційних даних платника податків, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності Тячівською районною державною адміністрацією Закарпатської області 24 січня 2005 року за № 0000804 та узятий на податковий облік в ОСОБА_1 податковою інспекцією у Тячівському районі 24 січня 2005 року за №00, (а.с.6 та 6 на звороті).

У відповідності до положень частини 1 статті 67 конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки, збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

На підставі вищенаведеної норми, відповідачем 14 вересня 2012 року подано до позивача заяву про застосування до нього спрощеної системи оподаткування та обрано ІІ групу із ставкою єдиного податку в розмірі 20 % до розміру мінімальної заробітної плати. Дані обставини справи підтверджуються згідно реєстраційних даних платника податків, (а.с.6 та 6 на звороті).

Станом на 01 січня 2015 року мінімальний розмір заробітної плати Законом України "Про ОСОБА_1 бюджет України на 2015 рік" було встановлено в сумі 1218,00 грн., а отже ставка єдиного податку для відповідача становила 243,60 грн. (1218,00 грн. х 20 % = 243,60 грн.).

Станом на 01 січня 2016 року, мінімальний розмір заробітної плати Законом України "Про ОСОБА_1 бюджет України на 2016 рік" було встановлено в сумі 1378,00 грн., а отже, ставка єдиного податку для відповідача становила 275,60 грн. (1378,00 грн. х 20 % = 275,20 грн.).

У відповідності до п.295.1. ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Як слідує із наданих доказів органом контролю, відповідач не сплачує встановлені суми єдиного податку.

Згідно п.300.1 ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до п.122.1.ст.122 ПК України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу ФОП ОСОБА_2 було направлено податкову вимогу від14 вересня 2016 року, яку відповідачем було отримано, (а.с.11).

19 вересня 2016 року, ОСОБА_1 податковою інспекцією у Тячівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області було складено акт про результати проведення перевірки дотримання податкового законодавства та встановлено порушення відповідачем пп.295.1 ст.295 ПК України, а саме: правила сплати (перерахування) єдиного податку в сумі 7277,80 грн. та нараховано штрафні санкції по єдиному податку в розмірі 3638,90 грн., (а.с.7).

13 жовтня 2016 року, позивачем відносно відповідача винесено податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 на суму 3638,90 грн. про застосування штрафу за порушення строків сплати авансових внесків єдиного податку, (а.с.9).

Станом на день розгляду адміністративної справи по суті, податковий борг відповідача становить 3914,50 грн., дані обставини справи підтверджуються обліковими картками платника податку, копії яких наявні в матеріалах справи, (а.с.10).

У відповідності до вимог пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, наявність у відповідача податкового боргу яка становить 3914,50 гривень, підтверджена належними та допустимими доказами, відповідачем не погашена, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення та стягнення з відповідача в примусовому порядку податкового боргу перед бюджетом у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 3914,50 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (90531, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь державного бюджету податковий борг у розмірі 3914,50 грн. (три тисячі дев'ятсот чотирнадцять гривень п'ятдесят копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_3