Справа № 818/2038/14
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2016-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року м. Київ К/800/25368/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Веденяпіна О.А.

Юрченко В.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2016

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016

у справі № 818/2038/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Технологія»

до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НПП Технологія» (далі по тексту - позивач, ТОВ «НПП Технологія») звернулось до суду з позовом до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Шосткинська ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.04.2014: №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2163880,00 грн.; №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на прибуток у сумі 309701,00 грн.; №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 623669,00 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2016 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.04.2014 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 127157,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 63578,50 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову та визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 15.04.2014 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 79310,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 39655,50 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 415779,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 207890,00 грн. В цій частині прийнято нову постанову, якою позов ТОВ «НПП Технологія» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлень-рішення від 15.04.2014 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 79310,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 39655,50 грн.; № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 415779,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 207890,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позову і прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «НПП Технологія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 26.03.2014 №474/18-17-22- 0005/34560391.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем вимог: абз. «а» пп. 14.1.11, пп.14.1.36, пп. 14.1.56, пп.14.1.159, пп. 14.1.231, абз. 5 пп. 14.1.257 п. 14.1 ст.14, п.44.1, п. 44.3, п. 44.4 п. 44.6 ст. 44, п. 135.1, п. 135.2, п. 135.4, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п.137.1, п. 137.4 ст. 137, п. 138.1 ст. 138, п. 150.1 ст. 150, абз. 2 пп. 153.2.6 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з урахуванням вимог ст.3, п. 1 ст. 189, п. 3 ст. 180, ст. 190 Господарського кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 2163880 грн., заниження податку на прибуток на суму 206467 грн.; пп. 14.1.36, пп. 14.1.56, пп. 14.1.159, пп.14.1.231 п. 14.1 ст.14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 423334,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.04.2014: №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2163880,00 грн.; №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 309701,0 грн., в т.ч.: 206467,00 грн. основного платежу та 103234,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій; №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 623669,00 грн., в т.ч.: 415779,00 грн. основного платежу та 207890,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Так, за актом планової виїзної документальної перевірки від 26.03.2014 TOB «НПП Технологія» встановлено заниження доходу на загальну суму 3378668,00 грн. та заниження витрат на суму 128119,00 грн., у зв'язку з чим відповідачем прийнятті податкові повідомлення-рішення від 15.04.2014 № на суму 2163880,00 грн. - зменшено розмір від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток (р.07 декларації за 2012 - 2013 роках); № на суму 206467,00 грн. - збільшено грошове зобов'язання податку на прибуток (319 = 3250549 - занижений доход); 3250549 - 2163880 (зменшене від'ємне значення р.07 декларації за 2012 - 2013 роках) = 1086669 х 19% ставка податку = 206467 (донараховано податку на прибуток).

Заниження доходу на загальну суму 3378668,00 грн. у т.ч.: на суму 2116668,00 грн. у т.ч. за 2012 рік на суму 757805,00 грн., за 2013 рік на суму 1358863,00 грн. виникло за рахунок відображення у податковому обліку суми отриманих TOB «НПП Технологія» доходів від продажу продукції пов'язаній особі TOB «Собі» менше, ніж обсяг понесених та задекларованих витрат, внаслідок чого занижено суму показників у рядку 02 Декларації «Дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг)»; на суму 1262000,00 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 1262000,00 грн., внаслідок не включення до складу доходу протермінованої кредиторської заборгованості, яка виникла станом на 31.12.2010 за раніше отримані товари, роботи, послуги від постачальника TOB «Собі»; заниження витрат на загальну суму 128119,00 грн., внаслідок заниження від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного періоду. За даними перевірки, опис порушень викладені у п. 3.1.1 розділу 3 акта перевірки, доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування повинні складати у 2012 році у сумі 7532435,00 грн., понесені витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 7660554,00 грн., тому об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності за даними перевірки складатиме у сумі (-) 128119,00 грн.

Отже, за підсумками звітного 2012 року за даними перевірки від'ємне значення складає 128119,00 грн., тому відповідна сума включена перевіряючими до витрат першого календарного кварталу 2013 року до рядку 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду».

Таким чином, всього завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування /занижено позитивне значення об'єкта оподаткування на загальну суму 3250549,00 грн. із розрахунку 3378668,00 грн. (загальна сума заниженого доходу) - 128119 (занижені витрати) = 3250549,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом було доведено правомірність висновків акту перевірки, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, які були винесені у зв'язку із продажем TOB «НПП Технологія» продукції пов'язаній особі ТОВ «Собі» та витрати перевищили дохід по цим господарським відносинам. Разом із тим, суд першої інстанції не погодився із висновками акту перевірки відносно правомірності донарахування по податку на прибуток у розмірі 127157,00 грн. та 63578,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій (податкове повідомлення-рішення від 15.04.2014р. №) в зв'язку із помилковими висновками податкового органу щодо неврахування позивачем протермінованої кредиторської заборгованості за отримані товарно-матеріальні цінності від постачальника ТОВ «Собі».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.04.2014 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2163880,00 грн.

Відповідно до абз. 2 пп. 153.2.6 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України витрати, понесені у зв'язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов'язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

Згідно положень п. 138.1 ст. 138 зазначеного Кодексу визначено, що до переліку витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування складається, у тому числі, з витрат операційної діяльності та інших витрат.

Відповідно до положень пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Згідно з п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг (п. 138.4 ст.138 Податкового кодексу України).

Собівартість реалізованих товарів (робіт, послуг) формується за правилами п.138.6, п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, відповідно до яких собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу. Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Отже, чинні норми податкового законодавства не забороняють відносити до складу валових витрат підприємства усі витрати, пов'язані з виготовленням товарів (робіт, послуг), та не вимагають віднесення до складу валових витрат лише витрати, здійснення яких пов'язане із отриманням прибутку. Законодавством не визначено обов'язку платника податку здійснювати лише прибуткову господарську діяльність, оскільки характерною ознакою господарської діяльності є її здійснення на власний ризик суб'єкта господарювання, що передбачає неоднозначність є наслідків такої діяльності і не виключає її збитковості.

Отже, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшли обґрунтованого висновку, що загальна діяльність позивача по господарським операціям з пов'язаною особою TOB «Собі» була збитковою і витрати понесені відповідачем на виготовлення продукції, яка була реалізована ТОВ «Собі» перевищують отримані доходи, одержані від цієї господарської операції, що є порушенням пп.153.2.6 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України, тому податкове повідомлення-рішення від 15.04.2014 № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2163880,00 грн. є правомірним.

В ході розгляду справи представник позивача погодився з висновком податкового органу щодо порушення ним пп. 153.2.6 п. 153.2 ст.153 Податкового Кодексу України по господарським операціям з пов'язаною особою TOB «Собі» та правомірністю прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.04.2014 №.

Також, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку щодо не правомірності донарахування податковим органом податку на прибуток в розмірі 127157,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 63578,50 грн. податковим повідомленням-рішенням від 15.04.2014 № у зв'язку з віднесенням суми 1262000,00 грн. до безнадійної заборгованості, виходячи з наступного.

Актом перевірки встановлено порушення абз. «а» пп. 14.1.11, пп. 14.1.56, абз. 5 пп. 4.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.4 п. 44.6 ст. 44, пп.135.1, пп. 135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, а саме підприємством TOB «НПП Технологія» занижено інші доходи за звітний період 2013 рік на суму 1262000,00 грн. (у т.ч.4 кв. 2013 року у сумі 1262000,00 грн.), внаслідок виникнення протермінованої кредиторської заборгованості, яка виникла станом на 31.12.2010 за раніше отримані товари, роботи, послуги від постачальника TOB «Собі».

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що відповідно даних бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та акту попередньої планової виїзної перевірки від 20.09.2012 №1122/22-005/34560391 станом на 31.12.2010 обліковувалась кредиторська заборгованість по раніше отриманим товарам, послугам на загальну суму 1262000,00 грн. яка у попередніх звітних (податкових) періодах 2013 року не була включена у податковому обліку до складу інших доходів.

Судом апеляційної інстанції вірно не взято до уваги обґрунтування відповідача, в тому числі з посиланням на лист ОДПІ від 17.03.2014 №2562/10/18-17-22-0313, щодо не отримання договору про збільшення позовної давності №1/01-11 від 31.12.2010 укладений між ТОВ «НПП Технологія» та ТОВ «Собі», виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що всі документи надані позивачем до перевірки, яка проводилась безпосередньо на підприємстві. Разом з тим, перелік документів , які надані до перевірки не складався, а в додатку до акту перевірки № 4 договори визначені загально, не конкретизовані, тому встановити факт не надання даного договору на перевірку не є можливим.

Досліджуючи умови вказаного договору № 1/01-11 від 31.12.2010 про збільшення позовної давності, як зазначено Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 16.02.2016, встановлено, що за умовами договору строк позовної давності збільшений на 10 років.

Судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що договір має певні вади щодо описки в скороченому визначенні сторін та нечіткому формулюванні деяких умов, однак зі змісту договору чітко можна зробити висновок, що позовна давність була збільшена за домовленістю сторін на 10 років з 31.12.2010, тобто термін давності закінчується 31.12.2020.

Жодних заперечень, що даний договір не стосується взаємовідносин сторін по договору від 09.12.2010 № 091210-01 на реалізацію піноскла та пінокрихти відповідач не надає та відповідні твердження позивача не спростовує.

Враховуючи наведене всі інші посилання сторін на вчинення дій направлених на підтвердження заборгованості не впливають на вирішення справи по сіті.

Щодо правомірності прийняття податковим органом податкового повідомлення - рішення від 15.04.2014 № в частині збільшення грошового зобов'язання податку на прибуток в розмірі 79310,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 39655,50 грн. та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 415779,00 грн. основного платежу та 207890,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Підставою для збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток та податку на додану вартість слугувало включення податковим органом до доходу підприємства 2013 році суми у розмірі - 2163880,00 грн. (сума витрат яка перевищила отримані доходи).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що дане включення такої суми до доходу, відбулось у зв'язку зі зменшенням суми від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток по господарським операціям з пов'язаною особою з посиланням на п. 153.2 ст.153 Податкового Кодексу України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується узгодженими поясненнями сторін, внаслідок зменшення суми від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток по господарським операціям з пов'язаною особою підприємство залишається збитковим.

Колегія суддів зазначає, що п.153.2 ст. 153 Податкового Кодексу України передбачає лише неможливість виникнення від'ємного значення об'єкту оподаткування з пов'язаною особою.

Даною нормою не передбачено включення сум від'ємного значення в дохід підприємства.

Податок на додану вартість донараховано у зв'язку з нарахуванням вищезазначеного доходу, який як встановлено вище донараховано неправомірно.

Крім того, в ході перевірки не виявлено відповідних порушень при формуванні податкових зобов'язань та кредиту по вказаним операціям.

Отже, вчинення податковим органом таких дій призвело до безпідставного збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 79310,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 39655,50 грн. та збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 415779,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 207890,00 грн., тому податкові повідомлення - рішення від 15.04.2014 № та № підлягають скасуванню в цих частинах.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис) О.А. Веденяпін
(підпис) В.П. Юрченко