Справа № 813/4915/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 876/7447/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 М-М.С.

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Галицької обєднаної державної податкової інспекції ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра 7» до державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра 7» (далі ТОВ «Деметра 7») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі ДПІ у Сихівському р-ні) від 29 липня 2015 року:

№ НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість (далі ПДВ) в сумі 1 362 000 грн., з яких за основним платежем 1 089 600 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 272 400 грн.;

№ НОМЕР_2 про зменшення позивачу суми відємного значення ПДВ у розмірі 709 192 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі № 813/4915/15 позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі правонаступник відповідача ДПІ у Сихівському р-ні Галицька обєднана державна податкова інспекція ДФС у Львівській області (далі Галицька ОДПІ) просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Деметра 7».

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Деметра 7» із своїми контрагентами ПП «Еталон», ТОВ «Нафтакомпані».

Наголошує на тому, що ТОВ «Деметра 7» здійснює господарську діяльність в сфері, у якій існують налагодженні ділові відносини з виробниками нафтопродуктів ПАТ «Укртатнафта». У процесі перевірки не встановлено мотивів вступу платника податків у господарські відносини, які б свідчили про реальний характер відносин з ТОВ «Нафтакомпані», оскільки є реальна можливість придбання паливно-мастильних матеріалів безпосередньо у їх виробників.

Представник апелянта у ході апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ТОВ «Деметра 7».

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду заперечила обґрунтованість доводів апелянта, просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апелянта, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи позов ТОВ «Деметра 7», суд першої інстанції виходив із того, що висновки ДПІ у Сихівському р-ні, зроблені у ході проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Деметра 7» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні взаєморозрахунків із ПП «Еталон» за січень 2015 року та із ТОВ «Нафтокомпані» за лютий 2015 року (акт № 695/13-50-22-02-13/39473115 від 09 липня 2015 року), побудовані на припущеннях і не відповідають фактичним обставинам справи. Тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача, прийняті на підставі таких висновків, є протиправними і підлягають скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, виходячи з таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Сихівському р-ні було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Деметра 7» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні взаєморозрахунків із ПП «Еталон» за січень 2015 року та із ТОВ «Нафтокомпані» за лютий 2015 року, про що складено акт № 695/13-50-22-02-13/39473115 від 09 липня 2015 року.

Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п. 198.1. п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (далі ПК України), внаслідок чого ТОВ «Деметра 7» занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за лютий 2015 року, на загальну суму 1089600 грн., а також завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду декларації з ПДВ за лютий 2015 року в сумі 76988 грн. та завищено суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного періоду за лютий 2015 року на загальну суму 632204 грн.

Під час перевірки було використано акт ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 27 квітня 2015 року № 1264/22-04/25524885 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Еталон» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин з контрагентами за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року», а також податкову інформацію Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 07 квітня 2015 року № 15/10-04-22-20/37391261 по ТОВ «Нафтакомпані» щодо фінансово-господарських відносин з платниками податків за липень-серпень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року.

На переконання апеляційного суду, суть даного адміністративного спору зводиться до обґрунтованості висновків податкового органу про відсутність у позивача належних доказів про реальність господарських операцій з ПП «Еталон» за січень 2015 року та ТОВ «Нафтокомпані» за лютий 2015 року.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами та вимоги до таких документів передбачено приписами п.1.2 ст. 1, п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, ст. 2, п.3.2 ст. 3, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Приписами пп. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно із п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п. 198.4. ст. 198 ПК України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Положеннями п. 198.6. ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На підтвердження реальності своїх господарських відносин із ПП «Еталон» ТОВ «Деметра 7» було надано копії:

- договору поставки від 19 січня 2015 року № 102/01-15, згідно із яким постачальник (ПП «Еталон») зобовязаний поставити та передати у власність покупцеві (ТОВ «Деметра-7») товари в асортименті, упаковці та за цінами, що узгоджені між сторонами, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених договором;

- податкових накладних від 31 січня 2015 року № 7223, 7225, 7222, 7224, від 27 січня 2015 року № 6424, 6415, 6429, 6425, 6423, 6414, від 26.01.2015 р. № 5791, 5790, 5350, 5792, від 20 січня 2015 року № 3348, 3346, 3347, 3344, 3345, 3395;

видаткових накладних від 20 січня 2015 року № 745, 746, 747, 748, 749, 822, від 26 січня 2015 р. № 1065, 1207, 1208, 1206, від 27 січня 2015 року № 1236, 1066, 1235, 1234, 1233, 1232, від 31 січня 2015 року № 1418, 1419, 1421, 1420.

На підтвердження реальності господарських відносин із ТОВ «Нафтакомпані» позивачем було представлено копії:

- договору поставки нафтопродуктів з ТОВ «Нафтакомпані» від 01 лютого 2015 року № НК-0027 та додаткової угоди № 00027 до договору від 01 лютого 2015 року № НК-0027;

- договору поставки нафтопродуктів від 24 лютого 2015 року № НК-0219 та додаткової угоди № l0219 до договору від 24 лютого 2015 року № НК-0219;

- договору поставки нафтопродуктів від 25 лютого 2015 року № НК-0237 та додаткової угоди № 00237 до договору поставки від 25 лютого 2015 року № НК-0237;

- договору поставки нафтопродуктів від 28 лютого 2015 року № НК-0282 та додаткової угоди № l0282 до договору поставки від 28 лютого 2015 року № НК-0282;

- актів приймання-передачі нафтопродуктів;

- податкових накладних від 28 лютого 2015 року № 1500257, 15200239, 1500302, 1500046;

- сертифікату відповідності серія ВГ, зареєстрованого в реєстрі за № UА 1.094.0137373-14, термін дії з 01 грудня 2014 року до 27 листопада 2015 року, продукція - бензин неетильований RON 95 SR ЕN228 відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007, бензини автомобільні підвищеної якості, бензин автомобільний підвищеної якості А-95 Євро. клас С. вид І. Сертифікат видано ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатанафта»;

- сертифікату відповідності серія BU, зареєстрованого в реєстрі за № UA 1.094.0131128-14, термін дії з 14 листопада 2014 по 07 листопада 2015 року, продукція бензин неетильований RON 95. Виробник продукції Lukoil Neftohim Burgas AD. Burgas 8104. Болгарія. Сертифікат видано ПАТ «Укртатнафта»;

- сертифікату відповідності серія ВВ, зареєстрованого в реєстрі за № UA 1,035.0239279-13, термін дії з 25 грудня 2013 до 04 травня 2016 року, продукція - паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки F виду 1. вміст сірки не більше ніж 10 мг/8кг. Виробник продукції ПАТ «Укртатнафта». Сертифікат видано ПАТ «Укртатнафта»;

- сертифікату відповідності Серія ВГ, зареєстровано в реєстрі за № UA 1.035.0088004-14. термін дії з 28 серпня 2014 до 21 липня 2015 року, продукція паливо моторне альтернативне марки ECO 95 Е50. Виробник продукції ПАТ «Укртатнафта», Сертифікат видано ПАТ «Укртатнафта»;

- сертифікату відповідності серія ВВ, зареєстровано в реєстрі за № UA 1.035.0070545-12, термін дії з 10 травня 2012 до 04 травня 2016 року, продукція паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки F виду II, вміст сірки не більше ніж 50 мг/кг. Виробник продукції ПАТ «Укртатнафта». Сертифікат видано ПАТ «Укртатнафта»;

- сертифікату відповідності Серія ВВ, зареєстровано в Peєстpi за № UA 1.035.0193651-11. термін дії з 20 грудня 2011 до 04 травня 2016 року, продукція бензин автомобільний підвищеної якості A-95-Євpo виду II класу D. Виробник продукції ПАТ «Укртатнафта». Сертифікат видано ПАТ «Укртатнафта»;

- сертифікату відповідності Серія ВВ, зареєстровано в Реєстрі за № UA 1.035.0193654-11. термін дії з 20 грудня 2011 до 04 травня 2016 року, продукція бензин автомобільний підвищеної якості A-92-Євро виду II класу D. Виробник продукції ГІАТ «Укртатнафта»;

- договору зберігання № 4519 від 13 січня 2015 року, укладеного між ПАТ «Дніпронафтопродукт» («Зберігач») та ТОВ «Деметра 7» (за договором «ІІоклажодавець»);

актів приймання-передачі наданих послуг згідно з договором № 4519 від 13 січня 2015 року за № 02170 від 28 лютого 2015 року (послуги зберігання ПММ та ТМЦ за лютий 2015 року);

- договору перевезення вантажів автомобільним транспортом і надання транспортно-експедиційних послуг № 19-01/15тр від 19 січня 2015 року, укладеного з ТОВ «Форлана» - перевізник; акт за № Б -00000013 від 28 лютого 2015 наданих послуг по перевезенню ПММ відповідно до угоди № 19/01/І5гр від 19 січня; рахунку від 28 лютого 2015 року, товарно-транспортних накладних;

- договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 27 від 12 січня 2015 року, укладеного з ТОВ «Кременчукнафтопродуктсервіс» - перевізник: акт за № АР -0000137 під 28 лютого 2015 року та № АР-0000137 від 28 лютого 2015 року здачі-прийомки виконаних робіт послуги і перевезення вантажів автомобілями; рахунку від 28 лютого 2015 року, товарно-транспортних накладних.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що у ході апеляційного розгляду представником апелянта не було спростовано доводів представника позивача про безпідставність зауважень контролюючого органу про відсутність на час перевірки товарно-супровідних документів щодо відносин із ПП «Еталон», а також відсутність у позивача складських приміщень з огляду на те, що транспортування придбаного товару фактично не відбувалося, оскільки він знаходився безпосередньо на орендованій АЗС і залишився від попереднього орендаря ТОВ «СРІБНИЙ ЛЕВ» за місцем зберігання.

Наявні у позивача первинні документи оформлені належним чином, містять необхідні реквізити та відображають зміст господарських операцій із контрагентами, а отже слід погодитися із думкою суду першої інстанції про те, що вони у повній мірі підтверджують реальність господарських відносин, що виникли у ТОВ «Деметра 7» із ПП «Еталон» у січні 2015 року та з ТОВ «Нафтокомпані» у вересні 2015 року.

Контролюючим органом не надано доказів того, що на момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача не були зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі чи про відсутність у них свідоцтва про реєстрацію платником ПДВ.

При цьому відповідно до п.п. 36.1, 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обовязком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів. Таким чином, формування субєктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а повязане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних). Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (рішення від 22 січня 2009 року) та «Інтерсплав проти України» (рішення від 09 січня 2007 року), на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

У ході апеляційного розгляду представником апелянта не заперечувалося те, що придбані ТОВ «Деметра 7» нафтопродукти були реалізовані через мережу АЗС, яка перебувала у оренді позивача.

Припускаючи, що певні товарно-матеріальні цінності могли бути передані іншими контрагентами позивача за спірний період чи придбані в необлікованому порядку, відповідач не вказав якими саме суб'єктами господарювання здійснено таке постачання товарів і виконання робіт, якими ідентичними по кількості, сумі і характеристиці бухгалтерськими документами із іншими постачальниками і контрагентами сформовано податковий облік позивача на спірну суму податкового кредиту з ПДВ і обліковано валові витрати.

Одночасно апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між останнім у ланцюгу постачань платником податків, і за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента, для одержання незаконної податкової вигоди він не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо недоліків поданих позивачем документів щодо спірних операцій, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що відсутність окремих документів бухгалтерського обліку, недоліки їх форми та оформлення, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Одночасно апеляційний суд погоджується із доводами позивача про необґрунтованість зауважень контролюючого органу щодо вибору ТОВ «Деметра 7» постачальника з огляду на встановлений у ст. 44 Господарського кодексу України принцип самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом.

Окрім того, судом апеляційної інстанції взято до уваги постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року у справі № 804/14269/15, якою позов ПП «Еталон» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 29 липня 2015 року та № НОМЕР_4 від 29 липня 2015 року, які були винесені на підставі висновків, викладених у акті перевірки від 27 квітня 2015 року № 1264/22-04/25524885 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Еталон» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин з контрагентами за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року».

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області від 29 липня 2015 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Галицької обєднаної державної податкової інспекції ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі № 813/4915/15 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена 27 січня 2017 року.