Справа № 670/872/16-а
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/872/16-а
Провадження № 2-а/670/1/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участі секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - Управління соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження по справі № 49809887,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправними дії відділу примусово виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Хмельницькій області по винесенню старшим державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 49809887 від 17.11.2016 року; визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусово виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Хмельницькій області, винесену старшим державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 49809887 від 17.11.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2016 року постановою державного виконавця зупинено виконавче провадження з підстав направлення до Віньковецького районного суду заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Статтею 35 п. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, шо після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку. встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову. Але державний виконавець не дотримався вимог вищевказаної статті і 17.11.2016 року ним винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Також у мотивувальній частині постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2016 року державним виконавцем зазначено: «до Віньковецького райсуду направлялись заяви про відстрочку виконання рішення суду та про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення недоплаченої допомоги, однак жодна заява державного виконавця задоволена не була», тоді як насправді Віньковецьким районним судом лише 23.11.2016 року постановлена ухвала за заявою державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення недоплаченої допомоги. Державний виконавець передчасно прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження, без відповідного рішення суду за його заявою.

Крім того, заява державним виконавцем про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення недоплаченої допомоги подана до Віньковецького районного суду із порушенням вимог ст. 106 КАС, тому ухвалою суду від 01.11.2016 року було надано строк для усунення недоліків заяви, проте вказані недоліки усунуті не були і на цій підставі заява залишена без розгляду.

Старшим державним виконавцем жодних інших, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, вчинено не було. Так, посадові особи боржника не викликались виконавцем для надання пояснень щодо невиконання рішення. Також виконавець не звертався у суд для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Перед прийняттям рішення про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме - здійснити заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав викладених у позові.

Відповідач та представник третьої особи до суду не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області А. Ніколов в наданому запереченні просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Управління соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації - начальник відділу В. Курманський також надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника управління, також надав заперечення на позов.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи № 2202/92/2012, матеріали виконавчого провадження № 49809887, та з'ясувавши обставини цієї справи, дійшов такого висновку.

Встановлено, що 20.01.2012 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшов позов ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Віньковецької РДА у Хмельницькій області про визнання неправомірною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та стягнення недоплаченої допомоги інваліду.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2012 року у задоволені позову ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Віньковецької РДА у Хмельницькій області про визнання неправомірною бездіяльності суб"єкта владних повноваження та стягнення недоплаченої допомоги інваліду відмовлено за недоведеністю ним позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області задоволено повністю, та постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2012 року у справі скасовано, і прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області щодо виплати ОСОБА_4 як інваліду війни І групи разової щорічної грошової допомоги за 2011 рік не в повному розмірі відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року, неправомірними. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області виплатити на користь ОСОБА_4 разову щорічну грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни І групи у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач по справі ОСОБА_4 помер.

16.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Віньковецького районного суду із заявою про видачу виконавчого листа по справі № 2202/92/2012, як син позивача, оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Віньковецького районного суду від 19.01.2015 року йому відмовлено у видачі виконавчого листа за недоведеністю ним правонаступництва. 26.01.2015 року ОСОБА_1 оскаржив вищезазначену ухвалу до Вінницького апеляційного адміністративного суду і 24.02.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

21.08.2015 року Віньковецький районний суд ухвалою замінив позивача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на правонаступника -- ОСОБА_1 .

У виданому ОСОБА_1 14.09.2015 року виконавчому листі строк пред'явлення до виконання вказаний до 11.06.2015 року, а тому ухвалою суду від 04.12.2015 року ОСОБА_1 поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 14.09.2015 року Віньковецьким районним судом по справі № 2202/92/2012.

28.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, та за його заявою 13.01.2016 року відкрито провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Віньковецьким районним судом 14.09.2015 року про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області виплатити на користь ОСОБА_4 разову щорічну грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 1 групи у розмірі десяти мінімальних заробітних плат за віком з урахуванням виплачених сум.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику надано термін для самостійного виконання у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Боржником вказана постанова отримана 18.01.2016 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Із вищенаведеного вбачається, Закону України «Про виконавче провадження» та зокрема ст. 75 цього Закону чітко передбачено дії ,які повинен вчинити державний виконавець при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії.

Аналізуючи дії старшого державного виконавця, який у зв'язку з невиконанням рішення в самостійному порядку вживав заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на його примусове виконання, встановлено таке.

Так, 25.01.2016 року від управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, в строк визначений постановою від 13.01.2016 року, надійшло повідомлення про те, що на рахунку управління відсутні кошти для виконання судових рішень, оскільки такі не виділені з Державного б`юджету України на відповідні програми, в тому числі для забезпечення виконання судових рішень.

18.04.2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області звертався до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2012 року, за якою йому було відмовлено.

13.06.2016 року боржнику надіслано повторно вимогу державного виконавця про виконання рішення суду, та накладено штраф на боржника у сумі 680 грн.

15.07.2016 року за невиконання рішення суду на боржника повторно накладено штраф у сумі 1360 грн.

23.09.2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області А. Ніколов звернувся до суду із заявою, у якій просив вирішити питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення № 2202/92/2012, виданого 14.09.2015 року, а також надіслано повідомлення до Віньковецького ВП ГУНП в Хмельницькій області про можливу наявність в діях посадових осіб боржника ознак ухилення від виконання рішення суду.

17.11.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу Ніколовим А.В. ВП № 49809887 виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2202/92/2012 виданого 14.09.2015 року Віньковецьким районним судом закінчене на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак суд доходить переконання, що старшим державним виконавцем дотримано вимоги чинного законодавства при здійсненні виконавчого провадження, а тому спірну постанову прийнято ним на підставі, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, тому скасуванню вона не підлягає.

Керуючись ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 212, ст. 254 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Волкова