Справа № 807/2110/16
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 рокум. Ужгород№ 807/2110/16

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі судді Шешеня О.М., розглянувши справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 8828,36 грн.

22.12.2016 року представник позивача надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідача податковий борг в сумі 6561,31 грн., в тому числі штрафні санкції в сумі 6500,00 грн. та пені в сумі 61,31 грн. (а.с. 25).

24.01.2017 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Представник позивача підтримав вимоги викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився без поважних причин, заперечення на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Тячівською районною державною адміністрацією 17.08.2000 року було зареєстровано відповідача, як фізичну особу-підприємця, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру (а.с.6).

За відповідачем рахується непогашена заборгованість в розмірі 6561,31 грн. Дана заборгованість виникла на підставі наступного.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та (або) грошового зобов'язання та (або) пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та (або) пені вважається узгодженою.

Згідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, 05.02.2016 року відповідачем було подано до позивача податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2016 рік та визначено річну суму орендної плати за землю в розмірі 3160,68 грн., зі щомісячними сумами до сплати - 263,39 грн. (а.с. 7-8). Відтак, заборгованість відповідача по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності становила 1267,05 грн.

Однак, як вбачається з поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог, відповідачем було сплачено заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в сумі 1267,05 грн. (а.с. 25), у відповідності до облікової картки платника податків (а.с. 26-27).

Також, позивачем було проведено фактичну перевірку відповідача, згідно якої встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, чим порушено вимоги Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - №481/95-ВР) та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв". Результати даної перевірки відображено в Акті перевірки від 10.02.2016 року за №0015/07/16/22/НОМЕР_1 (а.с. 12-13).

У відповідності до ст. 18 Закону України №481/95-ВР право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України.

Згідно до ч. 13 ст. 15 Закону України №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 17 Закону України №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, згідно до ст. 17 Закону України №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відтак, на підставі вище вказаної перевірки, позивачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 29.02.2016 року за № НОМЕР_2, у відповідності до якого на підставі ст. 17 Закону України №481/95-ВР до відповідача були застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 14), яке було вручено відповідачеві 01.03.2016 року (а.с. 14).

Заборгованість відповідача по вище вказаному податковому повідомленню - рішенню від 29.02.2016 року за № НОМЕР_2, у відповідності до наявної в матеріалах справи облікової картки становила 7500,00 грн. (а.с. 9-10).

Також, у відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України відповідачеві на суму податкового боргу позивачем була нарахована пеня в розмірі 61,31 грн.

Разом з тим, як вбачається з поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог, відповідачем було частково сплачено заборгованість по штрафним санкціям в сумі 1000,00 грн. (а.с. 25), що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с. 26-27).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України вказано, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення - рішення або будь - яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно до п.п. 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 59 ПК України позивачем було вручено відповідачеві 19.03.2016 року податкову вимогу від 12.03.2016 року за № 730-23 (а.с. 11).

Таким чином, виходячи з наведеного вище, за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 6561,31 грн., у тому числі штрафні санкції в сумі 6500,00 грн. та пеня в сумі 61,31 грн., відповідно до облікової картки платника податків (а.с. 26-27).

Станом на час розгляду адміністративної справи борг відповідачем не сплачений.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Незалежності, буд. 83, с. Теребля, Тячівський район, Закарпатська область, 90550, податковий номер НОМЕР_1) податковий борг перед бюджетом в розмірі 6561,31 (шість тисяч п'ятсот шістдесят одну гривню тридцять одну копійку) грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_2