Справа № 226/1865/16-а
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1865/16-а
Провадження № 2-а/226/3/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.01.2017 року місто Мирноград

Димитровський мiський суд Донецької областi в складi:

головуючого - суддi Салькової В.С.,

за участю секретарів судового засідання Тіссен О.В., Пікало К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки начальника Херсонської митниці ДФС України Криворучка Юрія Васильовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконуючого обов'язки начальника Херсонської митниці ДФС України Криворучка Юрія Васильовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил, в обґрунтування якого зазначив, що 29.09.2016 року відповідачем стосовно нього винесена постанова №0168/50805/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, на нього накладений штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. При розгляді справи відповідачем було встановлено, що 23.08.2016 року о 14-28 годині в зону митного контролю КПВВ «Чонгар» Херсонської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки OPEL модель VECTRA-C, реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Литва, VIN-код НОМЕР_2 під керуванням позивача на підставі доручення № 29 від 27.07.2016 року з материкової частини України до вільної економічної зони «Крим». 28.07.2016 року даний транспортний засіб ввезено на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у митному режимі «транзит», тому станом на 23.08.2016 року позивач протермінував режим транзиту, тобто у 10-денний строк не вивіз вказаний автомобіль за межі митної території України. Він зазначав, що строк режиму транзиту був протермінований через технічні несправності автомобіля, що підтверджується актами виконаних робіт №1734 від 03.08.2016 року та №1918 від 22.08.2016 року, у яких зафіксовано проведення ремонтних робіт з ходової частини транспортного засобу, а також системи гальмування. 23.08.2016 року після закінчення ремонту ним транспортовано автомобіль у зону митного контролю КПВВ «Чонгар» Херсонської митниці ДФС. Справа про порушення митних правил відносно нього була розглянута з порушенням п'ятнадцятиденного строку з дня отримання посадовою особою органів доходів матеріалів, необхідних для вирішення справи. Лише 26.10.2016 року ним була отримана копія оскаржуваної постанови. За умови відсутності юридичної освіти йому знадобився час для того, щоб розібратися у законодавстві про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому просить суд поновити строк на оскарження постанови про порушення митних правил №0168/50805/16 від 29.09.2016 року та скасувати її як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні 13.01.2017 року позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позові обставинами. Пояснив, що дійсно порушив встановлений Законом строк на вивезення автомобіля, але таке порушення сталося з поважних причин, на підтвердження чого він надавав до митниці документи про ремонт авто. Так, 27.07.2016 року ним було ввезено автомобіль до України, в м. Дніпро. 28.07.2016 року він на цьому автомобілі поїхав до м. Мирнограда, де автомобіль зламався. СТО не працювало, необхідних запчастин не було. Самотужки за допомогою знайомого механіка він трохи налагодив автівку та того ж дня повернувся до м. Дніпра, де звернувся до СТО «Гаранто». Там була проведена діагностика несправностей, автомобіль був частково відремонтований, крім шруза, тобто пересуватися на ньому було можливо, але недалеко, оскільки були підстави вважати, що він може зламатися остаточно. Шруз він відремонтував в іншому місці в 20-х числах серпня, але про це немає підтверджуючих документів. Потім СТО «Гаранто» продовжило ремонт і завершило ремонтні роботи 22.08.2016 року, а 23.08.2016 року він приїхав на автомобілі до зони митного контролю КПВВ «Чонгар» Херсонської митниці ДФС, бажаючи вивезти авто за межі митної території України та заодно відпочити. Там на нього був складений протокол, та оскільки у нього з собою не було належних доказів підтвердження ремонту авто, розгляд справи було призначено на 15.09.2016 року. При цьому йому повідомили, що якщо дані про ремонт будуть підтверджені, то претензій до нього не буде. В подальшому він привіз до Херсонської митниці два акти на підтвердження ремонту, розгляд справи перенесли на 29.09.2016 року, на цю дату він вже не їздив. Постанову він отримав на пошті лише 26.10.2016 року. Просив поновити йому строк на оскарження постанови і скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

27.01.2017 року позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності з проханням задовольнити його вимоги.

Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що 23.08.2016 року близько 14-28 години до зони митного контролю ВМO «Чонгар» Херсонської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки "OPEL VECTRA-C", реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Литва, VIN НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який слідував з материкової частини України до вільної економічної зони «Крим». Даний транспортний засіб був ввезений на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у митному режимі «транзит» 28.07.2016 року, а станом на 23.08.2016 року не вивезено з митної території України, в той час як у відповідності до ст. 95 МК України, ОСОБА_2 повинен був вивезти автомобільу строк до 07.08.2016 року. Внаслідок цього посадовою особою Херсонської митниці ДФС відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0168/50805/16 за ч. 3 ст. 470 МК України, розгляд справи був призначений на 15.09.2016 року, але 15.09.2016 року розгляд справи був перенесений на 29.09.2016 року у зв'язку із надходженням від ОСОБА_2 заяви про долучення документів на підтвердження виконання ремонтних робіт на автомобілі. Справу було розглянуто 29.09.2016 року за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_2 був належним чином особисто сповіщений про місце і час розгляду справи. ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 3 ст. 470 МК України та на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень. Постанову винесено обґрунтовано, у встановлені законом строки, стягнення накладено в межах санкції ч. 3 ст. 470 МК України. Примірник постанови направлено ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням 30.09.2016 року за №2799/21-70-20, поштове відправлення №135 вручене адресату особисто 05.10.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 МК України митний режим "транзит" завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення, що вважається "митницею призначення". Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою митного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. Відповідно до ст. 90 МК України "транзит" - митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів. Відповідно до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту строк перевезення становить 10 діб, тому ОСОБА_2 повинен був вивезти транспортний засіб марки "OPEL VECTRA-C", реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2, до 07.08.2016 року. Проте, станом на 23.08.2016 року даний транспортний засіб не вивезено за межі митної території України. Позивач обґрунтував порушення вимог ст. 95 МК України проведенням ремонтних робіт транспортного засобу згідно з актами №1734 від 03.08.2016 року та №1918 від 22.08.2016 року. Його твердження були спростовані посадовою особою СТО "Garanto" ОСОБА_5, яка зазначила, що ОСОБА_2 звертався до СТО для проведення ремонтних робіт транспортного засобу марки "OPEL VECTRA-C", реєстраційний номер НОМЕР_1, та з урахуванням несправностей, які були усунені 03.08.2016 року, автомобіль міг використовуватися ОСОБА_2 без виконання інших робіт. Крім того, всупереч вимогам ст.ст. 95, 192 МК України, позивач не повідомив найближчий орган доходів і зборів про поломку транспортного засобу, його місцезнаходження та обставини події. Також відповідач зазначає, що ввезення громадянами на територію ВЕЗ «Крим» транспортних засобів особистого користування, що були поміщені в режим «транзит», не є завершенням такого режиму і не може вважатися виконанням громадянином зобов'язання про зворотне вивезення автомобіля. Крім того, спростовуючи доводи ОСОБА_2, відповідач наголошує на відсутності порушення ним строків розгляду справи, оскільки справа розглянута у відповідності зі строками, встановленими Законом. Просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання 27.01.2017 року, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснювалось.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови, суд вбачає, що згідно з відповіддю УДППЗ «Укрпошта» від 27.01.2017 року на запит суду, рекомендований лист від 01.10.2016 року №135 на ім'я ОСОБА_2 вручений особисто адресатові 26.10.2016 року. З урахуванням цього суд вважає за необхідне поновити позивачеві строк на оскарження постанови.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як вбачається з постанови у справі про порушення митних правил №0168/50805/16 від 29.09.2016 року, 28.07.2016 року через митний пост «Нові Яриловичи» Чернігівської митниці ДФС на територію України громадянином ОСОБА_2 у митному режимі «транзит» ввезено автомобіль марки «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_3, який станом на 23.08.2016 року за межі митної території України не вивезений. За поясненнями ОСОБА_2, він не вивіз автомобіль вчасно у зв'язку з технічним станом останнього. Із заявою про продовження терміну вивезення ввезеного ним транспортного засобу ОСОБА_2 до митного органу не звертався.

Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки автомобіля марки «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_3, більше ніж на 10 діб.

За даним фактом 23.08.2016 року уповноваженою особою Херсонської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0168/50805/16 за ч. 3 ст. 470 МК України відносно ОСОБА_2, призначено розгляд справи на 15.09.2016 року, а потім на 29.09.2016 року, оскільки ОСОБА_2 були подані документи - акти виконаних робіт на підтвердження ремонту автомобіля.

За наслідками розгляду вищевказаного протоколу митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу державної фіскальної служби більше ніж на десять діб, а тому був визнаний винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті на день розгляду справи становило 8500,00 гривень.

19.09.2016 року ОСОБА_2 подавалися до митного органу акти виконаних робіт № 1734 від 03.08.2016 року та № 1918 від 22.08.2016 року, складені СТО «Гаранто» щодо ремонту автомобіля «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Перевіряючи вказані документи, Херсонська митниця ДФС надала доручення Дніпропетровській митниці ДФС про відібрання пояснень посадової особи СТО «Гаранто» щодо проведення ремонтних робіт автомобіля «OPEL VECTRA-C», реєстраційний номер НОМЕР_1. Згідно з наданими 23.09.2016 року бухгалтером СТО «Гаранто» ОСОБА_5 поясненнями, ОСОБА_2 звертався до СТО 02.08.2016 року та 22.08.2016 року, 02.08.2016 року йому були надані послуги із заміни стійок стабілізатора передніх, заміни мастила та фільтрів. 22.08.2016 року замінений паливний фільтр, гальмівна рідина. З урахуванням несправностей, які були усунені 02.08.2016 року, ОСОБА_2 міг використовувати автомобіль без надання послуг з боку СТО. Коли він звернувся 22.08.2016 року, з урахуванням наявних несправностей неможливо остаточно стверджувати, чи міг ОСОБА_2 використовувати автомобіль. При цьому ремонт тривав: вперше - з 02.08.2016 року по 03.08.2016 року, вдруге - один день 22.08.2016 року.

Так, об'єктивною стороною порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є, зокрема, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Главою 55 Розділу ХІІ МК України передбачено, що переміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим, ніж транзит, супроводжується обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу, виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмового зобов'язання про зворотне вивезення, застосування заходів гарантування тощо).

У відповідності до ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - в п'ять діб. Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України, до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, ОСОБА_2 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження транспортного засобу у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звернувся, чим унеможливив здійснення своєчасної перевірки митним органом факту перебування транспортного засобу на ремонті. Факт ненадання такої заяви підтверджений ОСОБА_2 у протоколі опитування від 23.08.2016 року (а.с. 81-82).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення, а саме, перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на десять діб.

Позивач як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на той факт, що автомобіль перебував на ремонті в СТО «Гаранто».

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

При цьому суд також враховує позицію Вищого адміністративного суду України, висловлену в ухвалі від 31.03.2016 року у справі № К/800/52845/15, де суд зазначив, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

В той самий час, вбачається, що на ремонті в СТО «Гаранто» автомобіль позивача перебував лише з 02.08.2016 року по 03.08.2016 року та 22.08.2016 року. Посилання позивача, що між ремонтними роботами на СТО «Гаранто» з 03.08.2016 року по 22.08.2016 року також виконувалися інші ремонтні роботи щодо шрузу автомобіля іншими особами, суд не може брати до уваги, оскільки ніякими доказами виконання цих ремонтних робіт не підтверджено. Тобто, за наявними в матеріалах справи документами, час перебування автомобіля на ремонті є значно коротшим, ніж час прострочення його вивезення за межі зони митного контролю України, що у сукупностями з поясненнями працівника СТО «Гаранто» ОСОБА_5 щодо технічного стану автомобіля після закінчення ремонту 03.08.2016 року спростовує твердження позивача щодо неможливості вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк.

Отже, враховуючи неповідомлення всупереч Закону позивачем митного органу про неможливість вивезення автомобіля у встановлений строк, а також відсутність достатніх даних на підтвердження проведення ремонтних робіт саме у вказаний позивачем період, суд вбачає, що постанова митного органу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України є законною та обґрунтованою і не може бути скасована із зазначених позивачем підстав.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_2 стверджує, що рішення у справі про адміністративне правопорушення було прийняте з порушенням строку на розгляд справи. Суд вважає твердження позивача безпідставним з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17.07.2007 № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Листом Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зміст ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень у тому числі тих, що передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення, яке може тривати як декілька днів, так і декілька років, не обмежуючи момент виявлення.

Листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24-03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що порушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 23.08.2016 року, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності до норм чинного законодавства і у встановлений Законом строк, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, ст.ст. 95, 192, 381, 460, 467, 470, 522 Митного кодексу України, керуючись ст.ст. 11, 17-18, 94, 99, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови, винесеної в.о. начальника Херсонської митниці Державної Фіскальної служби України від 29.09.2016 року за № 0168/50805/16.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконуючого обов'язки начальника Херсонської митниці ДФС України Криворучка Юрія Васильовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В.С. Салькова