Справа № 335/12132/16-а(2-а/335/447/2016)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2017 року справа № 335/12132/16-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року у справі №335/12132/16-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з позовом до управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо розрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік та зобовязання перерахувати пенсію за віком з 01 травня 2016 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2012-2014 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги задоволено частково.

Визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 листопада 2016 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подання адміністративного позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту зясування обставин у справі, порушення норм процесуального права судом першої інстанції, просить постанову суду першої інстанції змінити в частині дати задоволення позовних вимог з 01 листопада 2016 року на 01 травня 2016 року; скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, прийняти нове рішення про стягнення таких витрат.

За доводами апеляційної скарги, адміністративний позов подано у межах шестимісячного строку, з урахуванням положень частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вже призначена пенсія має бути перерахована з 01 травня 2016 року; витрати на правову допомогу підтверджуються документами, наявними у матеріалах справи та підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заявлені позовні вимоги, законність та обґрунтованість рішення суду, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як підтверджується матеріалами та фактичними обставинами справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, з серпня 2008 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти (а.с. 7, 8, 38).

Після досягнення 60 річного віку, у подальшому, 03 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, з заявою про переведення пенсії за вислугу років на пенсію за віком (а.с. 40).

Відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя від 07 квітня 2015 року №189052 ОСОБА_1 перераховано пенсію за віком з 03 квітня 2015 року, про що міститься запис у розпорядженні «перерахунок через перехід з виду на вид» (а.с.39).

При проведенні перерахунку пенсії відповідачем врахований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік, який враховувався під час призначення пенсії.

21 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя з заявою довільної форми про перерахунок пенсії відповідно до статті 26, частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2012-2014 роки).

Листом від 01 листопада 2016 року УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку у запропонований спосіб (а.с. 13).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 21 жовтня 2016 року, відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивачу, застосувавши показник заробітної плати за 2007 рік, у спірних відносинах мало місце призначення пенсії за іншим законом.

Відмова у задоволенні іншої частини позовних вимог судом першої інстанції обґрунтована датою звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком жовтень 2016 року.

Відмовляючи у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції вказав, що понесені позивачем витрати не віднесені до витрат, які можуть бути компенсовані.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час призначення пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

У частині 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, такий вид пенсії, як за вислугу років не передбачений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно зі змістом Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Таким чином, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Право вибору пенсійної виплати (виду пенсії) закріплено статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за особою, яка має право на пенсію.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 03 квітня 2015 року звернувся до відповідача з заявою саме про переведення пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

З часу призначення пенсії за вислугу років по час звернення до суду з адміністративним позовом позивач не подавав до відповідача заяву про призначення пенсії за віком.

Відповідач рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком не приймав.

Отже, суд першої інстанції невірно встановив, що у спірних відносинах мало місце призначення пенсії за віком.

Разом з цим, правомірність переведення відповідачем у квітні 2015 року пенсії позивача з виду на вид не є предметом позовних вимог у цій справі.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час подання позивачем заяви про переведення пенсії з виду на вид) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За змістом частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Отже, зазначені положення застосовуються виключно під час призначення.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному зясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим