Справа № 815/6092/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6092/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Сафронова Г.О. (представник за довіреністю)

відповідач: Радзілевич Л.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Герафак" до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису від 04.11.2016р. в частині, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Герафак" до Державної екологічної інспекції в Одеській, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції в Одеській області від 04.11.2016р. в частині отримання товариством з обмеженою відповідальністю «Герафак» правовстановлюючих документів на землю у строк до 04.04.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача є протиправними і суперечать положенням законодавства. Зокрема, позивач вважає безпідставними вимоги відповідача про необхідність отримання правовстановлюючих документів на землю у термін до 04.04.2017 року. В цілому, на думку позивача, під час перевірки відповідач не врахував усіх обставин, що мали значення для прийняття правильних висновків, в наслідок чого прийнято припис про недотримання ним положень природоохоронного законодавства.

Від відповідача надійшли письмові заперечення (а.с. 71-72), в яких зазначено, що під час фактичного здійснення господарської діяльності на момент проведення перевірки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на право володіння або користування земельними ділянками, також сплинув строк дії договорів, які були подані разом з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду, про право тимчасового користування землею та на пайову участь у землекористуванні, в зв'язку з чим перевіряючий орган дійшов висновку, що користування земельними ділянками позивачем здійснюється незаконно.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією в Одеській області на підставі наказу №725 від 20.10.2016 р. та направлення на перевірку № 477 від 20.10.2016р., у період з 24.10.2016 р. по 04.11.2016р. проведено планову перевірку ТОВ "Герафак" з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, за поводженням із відходами та небезпечними хімічними речовинами, за наслідками якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, за поводженням із відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с. 9-23)

На підставі вказаного акта перевірки винесено припис від 04.11.2016 р., яким ТОВ "Герафак" зобов'язано, зокрема, отримати правовстановлюючі документи на землю у строк до 04.04.2017 р. (а.с. 7-8).

Позивач, не погоджуючись із законністю припису Державної екологічної інспекції в Одеській області від 04.11.2016р., звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати його протиправним та скасувати в частині отримання правовстановлюючих документів на землю у строк до 04.04.2017р.

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25 червня 1992 року № 1264-ХІІ (далі - Закон № 1264-ХІІ), полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з ч.1 ст. 35 Закону № 1264-ХІІ державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища визначено у ст. 20-2 Закону № 1264-ХІІ.

Згідно п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 454 від 13.04.2011р., Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п.7 вказаного Положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 995 від 14.09.2011р. "Про утворення територіальних органів Державної екологічної інспекції" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком.

У Додатку до постанови Кабінету Міністрів України № 995 від 14 вересня 2011 р. наведено Перелік територіальних органів Державної екологічної інспекції, в якому, зокрема, зазначено Державну екологічну інспекцію в Одеській області.

Згідно п.1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011р. (далі - Положення № 429), Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Голови місцевих державних адміністрацій координують діяльність Держекоінспекцій і сприяють їм у виконанні покладених на них завдань. Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва та Севастополя, за винятком території та об'єктів, віднесених до зони діяльності морських екологічних інспекцій (Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря, Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція та Державна Азовська морська екологічна інспекція).

Згідно п.п. 2, 3 Положення № 429 Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його першого заступника та заступника керівника апарату, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території.

Згідно пп. «б» п. 4.2 Положення № 429 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог:

законодавства про використання та охорону земель із:

консервації деградованих і малопродуктивних земель;

збереження водно-болотних угідь;

виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок;

здійснення заходів із запобігання забрудненню (засміченню) земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами;

додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні;

додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель;

встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також із додержання режиму використання їх територій;

ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду.

На виконання, зокрема, вимог Закону України № 1264-ХІІ, а також Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовищ України від 10.09.2008 року №464 затверджено Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (далі - Порядок №464).

Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Порядку №464 планова перевірка здійснюється відповідно до квартального плану діяльності органу Держекоінспекції і проводиться за наказом органу Держекоінспекції.

Орган Держекоінспекції не пізніше як за десять днів до початку проведення перевірки надсилає рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу Держекоінспекції, або вручає особисто посадовій особі суб'єкта господарювання під розписку повідомлення про проведення планової перевірки (додаток 2). У повідомленні про проведення планової перевірки зазначається дата початку та закінчення перевірки, найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється перевірка, найменування органу Держекоінспекції.

Згідно п. 4.4 Порядку №464 під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Крім цього, перевірка здійснюється на території суб'єкта господарювання - на виробничих майданчиках, у цехах, у місцях розташування обладнання, земельних ділянках, у тому числі територій та об'єктів природно-заповідного фонду, шляхом візуального огляду із застосуванням, у разі необхідності, інструментально-лабораторного, радіаційного та інших методів контролю (п. 4.5 Порядку №464).

Згідно п.4.6 Порядку №464 при здійсненні перевірок на об'єктах, діяльність чи експлуатація яких пов'язана із впливом на довкілля шляхом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, скидів у водні об'єкти, розміщення відходів, забруднення ґрунтів, проводиться перевірка здійснення суб'єктом господарювання інструментально-лабораторних вимірювань при виробничому контролі за дотриманням встановлених нормативів, а також, у разі необхідності, здійснення відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання за дотриманням суб'єктами господарювання встановлених

При цьому, за змістом п.4.7 Порядку №464 державні інспектори під час здійснення перевірок мають право:

вимагати усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища;

відбирати зразки продукції, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного контролю, відповідно до закону;

вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного контролю;

давати обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

Згідно з пунктами 4.13 та 4.23 цього Порядку за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

На підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно п. 4.26 Порядку №464 строк виконання припису встановлює державний інспектор залежно від виявлених порушень природоохоронного законодавства, але не більше ніж 6 місяців. У разі неможливості виконання приписів у встановлені в них строки суб'єкт господарювання, що перевірявся, може звернутись до органу Держекоінспекції для їх продовження з обґрунтуванням та підтверджуючими документами, оформленими належним чином.

Суд враховує, що припис складено 04.11.2016р., а позивача зобов'язано отримати правовстановлюючі документи на землю у строк до 04.04.2017р., тобто надано достатній строк для усунення, виявлених під час перевірки порушень законодавства.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) приписом є обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до п. 4.29 Порядку № 464 контроль за виконанням приписів, наданих за результатами перевірки, здійснює орган Держекоінспекції, який видав припис. Контроль за виконанням приписів, наданих за результатами перевірки проведеної Державною екологічною інспекцією, може бути покладено на орган Держекоінспекції відповідної території.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Оскаржуваний припис містить дві вимоги. З вимогою припису, що стосується отримання правовстановлюючих документів на землю позивач не погодився та оскаржив його в цій частині до суду.

Так, судом встановлено, що під час планової перевірки позивачем на підтвердження законності користування земельними ділянками було надано наступні докази: свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення №1 від 28.12.2009 р. загальною площею 64,5 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 58; свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення №2 від 02.07.2008р. загальною площею 295,9 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 58; свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення №3 від 02.07.2008 р., загальною площею 134,4 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул.Отамана Головатого, 58; податкові декларації з плати за землю.

Зазначені свідоцтва були зареєстровані на підставі договору на право тимчасового користування землею, укладеного 24.07.2000 р. та договору на пайову участь у землекористуванні від 10.06.2003 р. Строк дії зазначених договорів був визначений строком користування до десяти років, тобто станом на проведення перевірки строк дії сплинув.

Відповідно до п.114 Додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19 травня 2011 року

№ 3392-VI, серед документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності зазначено рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За приписами ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Посилання позивача на те, що товариством з обмеженою відповідальністю "Герафак" виконано усі необхідні дії, передбачені нормами чинного законодавства України, задля отримання в оренду зазначених земельних ділянок, однак Одеською міською радою не надано дозволу на отримання позивачем в оренду вказаних земельних ділянок є необґрунтованими та не спростовують необхідності надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності таких як рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності.

При цьому суд зазначає, що ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З викладеного вбачається, що нерухоме майно нерозривно пов'язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать позивачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. При цьому суд вважає, що вищезазначене не позбавляє позивача обов'язку оформити права на вказані земельні ділянки, а відтак припис в частині зобов'язання отримати правовстановлюючі документи на землю відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач - Державна екологічна інспекція в Одеській області при прийнятті оскаржуваного припису діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, відсутні правові підстави для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису від 04.11.2016р. в частині,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.01.2017р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Герафак» до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису від 04.11.2016р. в частині,- відмовити.

30 січня 2017 року.