Справа № 802/2239/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2017 р. Справа № 802/2239/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Слободонюка Михайла Васильовича,

суддів: Дончика Віталія Володимировича

Дмитришеної Руслани Миколаївни

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Страшка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного виробничо-комерційного підприємства "Шершнянський консервний завод"

до: Державної служби геології та надр України, Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного виробничо-комерційного підприємства "Шершнянський консервний завод" (далі - ПВКП "Шершнянський консервний завод", позивач) до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра, відповідач 1), Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України (далі - відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.06.2016 року на адресу підприємства надійшов припис відповідача 2 №689-14/06 від 02.06.2016 року про усунення встановлених за результатами планової перевірки порушень, згідно з актом про недопущення до перевірки №06-03/26/2016-32/п від 26.05.2016 року, а саме порушень вимог статей 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статті 24 Кодексу України "Про надра" та постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами", які полягали у не допуску посадових осіб Держгеонадр до здійснення державного геологічного нагляду (контролю).

З метою усунення зазначених порушень, ПВКП "Шершнянський консервний завод" неодноразово зверталось із листами до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України у яких повідомляло про те, що до керівництва підприємства ніхто з питанням проведення перевірки не звертався, при цьому на даний момент підприємство готове надати усі необхідні документи для проведення державного геологічного контролю на підприємстві.

Разом із тим, наказом Держгеонадр №317 від 20.09.2016 року було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року, наданого ПВКП "Шершнянський консервний завод" з метою видобування суглинку Селищанського родовища.

Проведення такої перевірки ПВКП "Шершнянський консервний завод" та складений за її наслідками припис №689-14/06 від 02.06.2016 року позивач вважає протиправними, оскільки перевірка була проведена відповідачами у період дії заборони (мораторію) на проведення перевірок, тобто здійснена без законних на те підстав. Крім того зазначає, що вимоги припису підприємством виконанні в повному обсязі, а тому підстави для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року були відсутні.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Держгеонадр України №93 від 21.03.2016 року "Про проведення планових перевірок надрокористувачів у II кварталі 2016 року" в частині проведення планової перевірки ПВКП "Шершнянський консервний завод";

- визнати протиправним та скасувати припис Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України №689-14/06 від 02.06.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Держгеонадр України №317 від 20.09.2016 року, в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року, наданого ПВКП "Шершнянський консервний завод".

Присутній у судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 у судове засідання не прибув, однак подав клопотання за вх. №2098 від 24.01.2017 року про розгляд справи в порядку письмового провадження. Крім того, свою позицію з приводу заявлених позовних вимог виклав у наданих суду письмових запереченнях за вх. №2097 від 24.01.2017 року, у яких зазначив, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими, а тому у задоволені даного позову просив відмовити.

Представник відповідача 2 у судове засідання також не прибув, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представників відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи позицію представника відповідача 1, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що Наказом Держгеонадр України від 21.03.2016 р. № 92 було затверджено квартальний план проведення перевірок користувачів надр на II квартал 2016 року, до якого в тому числі включено позивача, як власника спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року.

На підставі зазначеного вище наказу т.в.о голови Держгеонадра України винесено інший наказ від 21.03.2016 року № 93 "Про проведення планових перевірок надрокористувачів у II кварталі 2016 року" згідно з предметом перевірки, визначених пунктом 4 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою КМУ від 14.12.2011 №1294. До переліку надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватись державний геологічний контроль включено і позивача.

Про проведення перевірки позивача було повідомлено листом №7075/13/14-16 від 18.04.2016 року, у якому зазначено, що у строк з 23 по 31 травня 2016 року посадовими особами Державної служби геології та надр України буде проведена перевірка щодо дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ПВКП "Шершнянський консервний завод", якому надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4810 від 05.12.2008 року.

26.05.2016 року посадовими особами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України здійснено виїзд за адресою позивача (с. Шершні, Тиврівський район, Вінницька область) для проведення планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр.

Разом із тим, посадовим особам відповідача 2 було відмовлено у проведенні перевірки на підставі відсутності директора або уповноваженої особи ПВКП "Шершнянський консервний завод", у зв'язку із чим перевіряючими складено відповідний акт №06-03/26/2016-32/п (111) від 26.05.2016 року про недопуск у якому зазначено про порушення позивачем:

- статей 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю);

- статті 24 Кодексу України "Про надра" та постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра України до здійснення державного геологічного контролю).

На підставі відображених в акті №06-03/26/2016-32/п (111) від 26.05.2016 року порушень, посадовими особами відповідача було винесено припис №689-14/06 від 02.06.2016 року про їх усунення у строк до 04.07.2016 року шляхом надання до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів та матеріалів, що підтверджують факт усунення порушень.

З метою виконання умов даного припису, 04.07.2016 року директором ПВКП "Шершнянський консервний завод" було направлено лист на адресу Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України у якому він зазначив, що готовий надати усі необхідні матеріали та документацію для проведення державного геологічного контролю на підприємстві.

У відповідь на вказане звернення, листом від 04.08.2016 року №943-14/06 Центральний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України повідомив позивача про те, що станом на 04.08.2016 року ПВКП "Шершнянський консервний завод" не надано матеріалів, які б підтверджували факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування щодо виконання припису. У даному листі відповідач 2 також зазначив, що у зв'язку з не виконанням вимог припису ним буде ставитись питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року, наданого ПВКП "Шершнянський консервний завод".

10.08.2016 року ПВКП "Шершнянський консервний завод" знову ж звернулось із листом до начальника Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України, у якому ще раз вказало на готовність підприємства надати усі необхідні матеріали та документацію для об'єктивного вирішення питання подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами.

Разом із тим листом т.в.о. голови Держгеонадр України позивача було повідомлено про те, що за результатами перевірки наказом №317 від 20.09.2016 року зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року.

Незгода позивача із наказом Держгеонадр України №93 від 21.03.2016 року, в частині проведення планової перевірки ПВКП "Шершнянський консервний завод" та, як наслідок, прийнятими в ході його виконання приписом №689-14/06 від 02.06.2016 року та п. 1 наказу №317 від 20.09.2016 року, в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) передбачені Законом України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Проте сам механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр визначений Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 р. N 1294 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку державний геологічний контроль здійснюється Держгеонадрами та її територіальними органами (далі - органи державного геологічного контролю).

Основним завданням органів державного геологічного контролю є забезпечення дотримання надрокористувачами встановленого порядку, норм і правил проведення геологозйомочних, пошукових, розвідувальних, гідрогеологічних, геохімічних, інженерно-геологічних, геофізичних та інших робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр, комплексного вивчення родовищ корисних копалин, включаючи континентальний шельф України і виключну (морську) економічну зону (п. 3 Порядку).

Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів (п. 5 Порядку).

Згідно із п. 6 Порядку планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадрами до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Для проведення планової або позапланової перевірки Держгеонадра видає наказ, який містить найменування надрокористувача, щодо якого буде здійснюватися державний геологічний контроль, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу державного геологічного контролю або його заступником (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою (п. 11 Порядку).

Із наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача, а також матеріалів справи судом встановлено, що єдиною підставою за якої позивач вважає оскаржуваний наказ № 93 від 21.03.2016р. та припис №689-14/06 від 02.06.2016 року протиправними, є дія щодо підприємства мораторію на проведення будь-яких перевірок контролюючими органами, який передбачений п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ, згідно з яким у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Вказуючи, що оскільки обсяг його доходу у 2015 року складав менше 20 мільйонів гривень, тому він підпадає під дію обмежень на проведення перевірок контролюючими органами, в тому числі і Держеонадра, на протязі 2016 року.

Однак суд такі доводи позивача про поширення на спірні правовідносини дії мораторію на проведення перевірок контролюючими органами згідно вимог п. 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ, вважає помилковими з огляду на таке.

Так, вищезазначений Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VІІІ направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства.

Отже, за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема ті, які виникають у сфері державного геологічного контролю та жодного відношення до податкового контролю не мають.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті 41 цього Кодексу. Такими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відтак, беручи до уваги завдання Держгеонадр України щодо забезпечення дотримання надрокористувачами встановленого порядку, норм і правил проведення геологозйомочних, пошукових, розвідувальних, гідрогеологічних, геохімічних, інженерно-геологічних, геофізичних та інших робіт, суд дійшов висновку, що відповідачі у цій справі не є контролюючими органами доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 статті 41 ПК України. Тому приписи пункту 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ не можуть поширюватись на Держгеонадра України.

Більше того суд зауважує, що 28.12.2014 законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" № 71-VIII (п. 3 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень п. 41.1 ст. 41 ПК України в період 2015-2016 роки;

- Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи на період з січня по червень 2015 року, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

На переконання суду норми Закону № 76-VIII, зокрема щодо обмежень у проведеннi перевiрок, є більш загальними та стосуються всiх контролюючих органiв. Тодi як норми Закону № 71-VIII, у процитованiй вище частинi, є спецiальними та стосуються контролюючих органiв, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної полiтики щодо адмiнiстрування податкiв, зборiв та митних платежiв, оскiльки критерiями визначення перелiку пiдприємств, на якi такi обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попереднiй календарний рiк, а також певний вид дiяльностi таких пiдприємств (виробництво чи iмпорт пiдакцизних товарiв).

Саме така оцiнка положень вказаних вище нормативних актiв робить логiчною та послiдовною позицiю законодавчого органу, яким в один день прийнято рiзнi за змiстом норми щодо одних i тих самих правовiдносин, зокрема, обмеження повноважень контролюючих органiв у проведеннi перевiрок суб'єктiв господарювання.

Таким чином правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок Держгеонадрами України, на переконання суду, регулювались саме пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014, а не Законом № 71-VIII, і в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року.

Аналогічні висновки також слідують із офіційного роз'яснення щодо мораторію на проведення перевірок підприємств, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами, наданого Міністерством юстиції України в листі від 04.12.2015 року №1212/14157-0-4-15/8.1, у якому зазначено, що Закон № 71-VIII направлений на врегулювання відносин, які виникають у сфері справляння податків і зборів.

Отже враховуючи те, що оскаржуваний наказ прийнятий Держгеонадрами України 21.03.2016 року та стосується проведення планової перевірки ПВКП "Шершнянський консервний завод" у ІІ кварталі 2016 року, тобто не порушує обмежень на перевірки, встановлених Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року, у зв'язку із чим у відповідача існували законні підстави для проведення планової перевірки.

Відповідно до п. п. 1 п.13 Порядку, посадові особи органу державного геологічного контролю під час проведення планової або позапланової перевірки мають право на безперешкодний доступ до підприємств, цехів, виробничих майданчиків, обладнання, установок, території, які експлуатуються надрокористувачами з метою використання надр.

Згідно з абзацом другим статті 11 Закону України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі недопущення посадових осіб органів державного геологічного контролю до проведення перевірки за наявності підстав, визначених законом для її проведення, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт про недопущення до перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.

У даному випадку повідомлення про проведення перевірки від 18.04.2016 року отримано суб'єктом господарювання 26.04.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а планова перевірка розпочалась 26.05.2016 року, тобто умова щодо одержання повідомлення у строк понад 10 днів до початку проведення перевірки відповідачем дотримана.

Разом із тим, як уже було встановлено судом вище, посадовим особам відповідача 2 було відмовлено у проведенні перевірки на підставі відсутності директора або уповноваженої особи ПВКП "Шершнянський консервний завод", про що перевіряючими складено відповідний акт №06-03/26/2016-32/п (111) від 26.05.2016 року про недопущення до перевірки, у якому відображено порушення позивачем статей 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статті 24 Кодексу України "Про надра" та постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами".

Пунктом 16 Порядку передбачено, що у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Припис або розпорядження можуть бути оскаржені до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку (п. 16 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі акта перевірки №06-03/26/2016-32/п (111) від 26.05.2016 року, відповідачем 02.06.2016 року винесено припис №689-14/06 про усунення виявлених порушень у спосіб, який зазначений у самому приписі.

Таким чином враховуючи те, що у Держгеонадр України існували законні підстави для проведення планової перевірки, а також беручи до уваги відображений у акті №06-03/26/2016-32/п (111) від 26.05.2016 року факт відмови ПВКП "Шершнянський консервний завод" у проведенні перевірки, суд приходить до висновку про законність винесення відповідачем припису із вимогами усунення встановлених у акті перевірки порушень.

При цьому суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що до директора ПВКП "Шершнянський консервний завод" ніхто не звертався з питанням пов'язаним із проведенням перевірки, оскільки про період її проведення підприємство було повідомлене завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте директор покладеного на нього обов'язку допустити посадових осіб до перевірки не виконав та не забезпечив свою особисту присутність чи присутність уповноваженої особи на підприємстві у вказаний в повідомленні період.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на відсутність підстав для скасування наказу від 21.03.2016 року №93 в частині призначення перевірки ПВКП "Шершнянський консервний завод" та припису №689-14/06 від 02.06.2016 року.

Водночас, визначаючись щодо іншої вимоги позивача про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу Держгеонадр України №317 від 20.09.2016 року, в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року, наданого ПВКП "Шершнянський консервний завод", то суд зазначає наступне.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (далі - Порядок №615).

Так, положеннями п. 22 Порядку №615 встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення;

3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Із аналізу зазначених положень слідує, що п. 22 Порядку №615 передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення дії спеціального дозволу.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із додатку 1 до оскаржуваного наказу від 20.09.2016 року №317, дія спеціального дозволу ПВКП "Шершнянський консервний завод" була зупинена на підставі п.п. 1, 4 п. 22 Порядку №615, тобто у зв'язку з порушенням надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, а також невиконання в установлений строк припису №689-14/06 від 15.04.2016 року (ст. 24 Кодексу України про надра та ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

При цьому порушення п. п. 1 п. 22 Порядку №615 полягає у не дотриманні позивачем вимог Угоди про умови користування надрами, яка є частиною спеціального дозволу №4810 від 05.12.2008 року, а саме обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю, та вимоги щодо усунення якого також відображені у приписі №689-14/06 від 02.06.2016 року.

В свою чергу порушення п.п. 4 п. 22 Порядку №615 полягає у не виконанні самого припису №689-14/06 від 02.06.2016 року, а саме не усуненні відображених у ньому порушень, суть яких зводиться до недопущення позивачем посадових осіб відповідача до перевірки.

Тобто, із вищезазначеного слідує висновок, що оскаржуваний позивачем наказ винесений відповідачем 1 в зв'язку із невиконанням ПВКП "Шершнянський консервний завод" вимог припису №689-14/06 від 02.06.2006 року, а саме не допуску посадових осіб Держгеонадр до перевірки та не наданні вказаних у ньому матеріалів необхідних для проведення перевірки.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою собою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як видно із змісту виданого відповідачем 2 припису №689-14/06 від 02.06.2016 року, останній містить вимогу про усунення порушень законодавства, які полягають у не допуску посадових осіб Держгеонадр до перевірки, шляхом надання у строк до 04.07.2016 року в письмовій формі матеріалів, які б підтверджували факт їх усунення.

Із вищенаведеного слідує, що вимоги даного припису фактично спрямовані на зобов'язання підприємства забезпечити можливість проведення посадовими особами відповідача 2 планової перевірки ПВКП "Шершнянський консервний завод", тобто допустити перевіряючих до перевірки.

Натомість визначаючи спосіб його виконання відповідач 2 вказав позивачу лише на необхідність подачі матеріалів, які б підтверджували факт усунення ним порушень, тобто допуску посадових осіб до перевірки, при цьому жодних конкретних документів приписом №689-14/06 від 02.06.2006 року у ПВКП "Шершнянський консервний завод" не витребовувалося.

Поряд із цим з матеріалів справи вбачається, що з метою виконання умов припису №689-14/06, 04.07.2016 року директором ПВКП "Шершнянський консервний завод" на адресу Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України було направлено лист в якому він зазначив, що готовий надати усі необхідні матеріали та документацію для проведення державного геологічного контролю на підприємстві.

Крім того, листом від 10.08.2016 року позивач ще раз повідомив відповідача про готовність підприємства надати усі необхідні матеріали та документацію для об'єктивного вирішення питання подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами.

При цьому враховуючи характер відображених у приписі порушень, які полягали у не допуску посадових осіб Держгеонадр до перевірки, повідомлення позивачем Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України про готовність ПВКП "Шершнянський консервний завод" надати усі необхідні для перевірки документи та матеріали, уже свідчить про виконання залежних від підприємства вимог припису №689-14/06 від 02.06.2006 року, адже фактичний допуск посадових осіб до перевірки є можливим лише в разі виходу останніх за адресою підприємства.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, листом від 04.08.2016 року №943-14/06 Центральний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України повідомив позивача про те, що станом на 04.07.2016 року ПВКП "Шершнянський консервний завод" не надало жодних матеріалів, які б підтверджували факт виконання припису № 738-14/06 від 10.06.2016 року. Проте суд зауважує, що припис від 10.06.2016 року жодного відношення до обставин даної справи не має. Крім того як слідує далі за текстом відповідного листа, саме у зв'язку із невиконання вищезазначеного припису відповідач буде ставити питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року, наданого ПВКП "Шершнянський консервний завод".

Доходячи такого висновку відповідачем 2 не було взято до уваги те, що вимоги виданого в адрес позивача припису №689-14/06 від 02.06.2016 року ПВКП "Шершнянський консервний завод" фактично уже були виконанні у спосіб, який був визначений самим приписом, а саме шляхом надіслання письмового повідомлення від 04.07.2016 року із поясненням про готовність підприємства надати усі матеріали та документи, які є необхідні для проведення перевірки, тобто про готовність допустити посадових осіб до перевірки.

У даному випадку суд звертає особливу увагу на те, що самим приписом №689-14/06 від 02.06.2016 року посадова особа Держгеонадр не витребовувала у позивача переліку конкретно визначених документів, які б підтверджували факт усунення порушень, а тому ставити в провину ПВКП "Шершнянський консервний завод" їх не надання, на переконання суду, немає жодних підстав. Позивач в даному випадку позбавлений об'єктивної можливості надати інші матеріали, спрямовані на виконання вимог припису, позаяк доказом допуску представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю повинен передувати вихід останніх на перевірку, чого після винесення припису не відбувалося.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що виконання умов припису №689-14/06 від 02.06.2016 року у спосіб та в порядку, який передбачений самим приписом не передбачає надання чи повідомлення інших обставин аніж ті, що були викладені позивачем у листах № 3 від 04.07.2016 року та № 5 від 10.08.2016 року.

Таким чином обставини, які були підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного наказу № 317 від 20.09.2016 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №4810 від 05.12.2008 року ПВКП "Шершнянський консервний завод" не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, у зв'язку з чим оскаржуване рішення відповідача 1 є протиправним, а тому його належить скасувати.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС).

Враховуючи усі вищевикладені обставини суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню в порядку ч. 3 ст. 94 КАС України, а саме стягненню з відповідача 1 підлягають понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу № 317 від 20.09.2016 року Державної служби геології та надр України в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 4810 від 05.12.2008 року Приватного виробничо-комерційного підприємства "Шершнянський консервний завод".

У задоволенні решти вимог адміністративного позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Шершнянський консервний завод" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Слободонюк Михайло Васильович

Судді Дончик Віталій Володимирович

Дмитришена Руслана Миколаївна