Справа № 815/2417/16
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2417/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

за участю: особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Комінтернівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС - Контейнерний Терминал" до Комінтернівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним (недійсним) і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТІС - Контейнерний Терминал" (далі - ТОВ "ТІС-КТ") звернулося до суду з адміністративним позовом до Комінтернівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ОДПІ) про визнання протиправним (недійсним) і скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що висновки Податкового органу щодо реальності господарських операцій між контрагентами та що, на думку Податкового органу, призвело до завищення показників податкового кредиту, не відповідають приписам діючого податкового законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року позовні вимоги ТОВ "ТІС-КТ" задоволено, суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення відповідача від 15.12.2015р. № . Також, суд стягнув з відповідача на користь Товариства суму судового збору за подання позову.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ОДПІ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 16.11.2015 року №169/15-17-22-01-24, №170/15-17-22-01-24, відповідно п. 78.1.1. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, фахівцями ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "ТІС-КТ" () з питань правильності нарахування податку на додатну вартість по взаємовідносинам з ПП "ВКФ "Ньюбі" () за період жовтень та листопад 2014 року.

За результатами перевірки був складений акт від 30.11.15 № 303/15-17-22-01-24-37468475, яким встановлено, що ТОВ "ТІС-КТ", в порушення п. 198.3 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість за жовтень 2014 року на суму 283813 грн., за листопад 2014 року на суму 250991 грн., в результаті завищення податкового кредиту з податку на додатну вартість на загальну суму 534804 грн., за вказані податкові періоди по взаємовідносинам з ПП "ВКФ "Ньюбі".

Такі висноски ґрунтуються на неможливості підтвердити податковий кредит ПП "ВКФ "Ньюбі", всього у сумі 651881 грн. від контрагентів - постачальників: ТОВ "Стартлайн", ТОВ "Салем торг", ПП "Аширбадон", ТОВ "Авва Україна". Крім того, Податковим органом в акті перевірки встановлені недоліки товарно-транспортниї накладних (далі - ТТН), а саме у всіх ТТН в графі пункт навантаження вказано географічне розташування - Одеська область, тобто не вказане фактичне місце навантаження. До того ж у всіх ТТН зазначена вага, яка не відповідає ГОСТ 21924.1-84 та ГОСТ 21924.2-84 для вказаних найменувань.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, Котролюючим органом прийнято, оскаржуване у даній справі податкове повідомлення - рішення від 15.12.2015р. №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 534804 грн. за основним платежем та 267402 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Винесене податкове повідомлення-рішення було оскаржено в адміністративному порядку, однак залишено без змін, а скаргу платника податків без задоволення.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав висновки Податкового органу, що викладені в акті перевірки - безпідставними, оскільки фінансово-господарська діяльність суб'єкта господарювання відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії платника податку в правовому полі. І тому, виключення вищевказаних сум зі складу податкового кредиту, та відповідно визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість - є незаконними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу (далі - ПК) України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Положеннями п. 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ "ТІС - КТ" (Покупець) та ПП "ВКФ "Ньюбі" (Постачальник) були укладені угоди:

- договір від 15.08.2011 № 14 дійсний до 31.12.2014 року, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити та передавати у власність Покупцю продукцію: щебінь (далі Товар), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар на умовах, визначних договором.

Згідно договору, поставка Товару здійснюється партіями. Партією вважається кількість Товару, що постачається за одним рахунком та товарно-транспортною накладною (актом прийому-передачі). Товар грузиться насипом на автотранспорт Постачальника.

Умови поставки: заявкою Покупця DDP відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів (на склад покупця) Міжнародної торгової палати - ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем на підставі виставленого Постачальником рахунку - фактури. Умови оплати: предоплата 30%; оплата 70% протягом семи банківських днів після завершення поставки;

- договір від 15.07.2013 №12 дійсний до 31.12.2014 року, згідно якого ПП "ВКФ "Ньюбі" (постачальник) зобов'язується передавати у власність в обумовлені строки ТОВ "ТІС - КТ" (покупець) плити дорожні б/у (виробництва України, далі Товар), а Покупець зобов'язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару.

Оплата Покупцем здійснюється за узгодженими цінами, з урахуванням ПДВ, у відповідності з рахунками-фактурами та видатковими накладними, в яких міститься повна інформація про Товар (назва, кількість, ціна за одиницю, загальна сума).

Поставка Товару здійснюється партіями у відповідності з замовленнями Покупця, протягом 3 (трьох) робочих днів після узгодження замовлення Покупця.

Поставка Товарів здійснюється автомобільним транспортом на умовах DDP згідно Інкотермс 2000. Пунктом поставки Товару за даним договором є склад Покупця.

За домовленістю сторін пункт поставки може бути змінений на вказаний Покупцем, що зазначається в специфікації.

З поставкою Товару Продавець передає Покупцю всі необхідні документи, що супроводжують Товар (включаючи податкову накладну). Продавець зобов'язаний оформляти та реєструвати податкові накладні на кожну партію Товару згідно з вимогами податкового законодавства;

- договір від 19.10.2014 10, згідно якого ПП "ВКФ "Ньюбі" (Постачальник) зобов'язується передавати у власність в обумовлені строки ТОВ "ТІС - КТ" (Покупець) Товар, а Покупець - приймати Товар та оплачувати Продавцю його вартість в порядку та строки передбачені договором, зобов'язується приймати і оплачувати вартість вказаного Товару.

Оплата Покупцем здійснюється за узгодженими цінами, з урахуванням податку на додану вартість, у відповідності з рахунками-фактурами та видатковими накладними, в яких міститься повна інформація про Товар (назва, кількість, ціна за одиницю, загальна сума).

Поставка товару здійснюється партіями у відповідності з замовленнями Покупця, протягом 3 (трьох) робочих днів після узгодження замовлення Покупця.

Поставка товарів здійснюється автомобільним транспортом на умовах DDP згідно Інкотермс 2000. Пунктом поставки товару за даним договором є склад Покупця або за іншими умовами погодженими сторонами.

Загальна сума придбання ТОВ "ТІС - КТ" в жовтні 2014 від ПП "ВКФ "Ньюбі" складає 1702878,55 грн., в тому числі ПДВ - 283813,10 грн.; загальна сума придбання в листопаді 2014 року складає 1505944,09 грн., в тому числі ПДВ - 250990,68 грн.

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. Станом на 01.12.2014 року кредиторська заборгованість за придбаний товар становила 169010,41 грн.

Всі операції щодо приймання товару відповідно до накладних відображено суб'єктом господарювання в бухгалтерському обліку наступним чином: Д-т 631, К-т 311, Д-т 151, К-т 631. Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ "ТІС - КТ" придбані матеріали, які зазначені в накладних в подальшому зараховано на Д-т 151 "Капітальне будівництво", де накопичується фактична собівартість всього об'єкту будівництва, який станом на 31.12.2014 року не введено в експлуатацію. До складу витрат, які включаються при визначенні об'єкта оподаткування Декларації по податку на прибуток, вартість, отриманих за накладними матеріалів, не включалась.

З наведеного можна дійти висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, що підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку.

Посилання Податкового органу на недоліки ТТН підлягають відхиленню, оскільки помилки в їх оформлені не є підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій за умови наявності інших документів на підтвердження реальності постачання товарів чи надання послуг.

Таким чином, судом першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яким дана з дотриманням ст. 86 КАС України, зроблений правильний висновок про недоведеність відповідачем, на якого в силу вимог частини другої статті 71 КАС України покладається обов'язок доказування, правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів також не може погодитися з посиланням апелянта на інформацію, що міститься в актах перевірок та звірок контрагентів по ланцюгу постачання, оскільки вказана обставина не може бути доказом на спростування факту реального виконання господарських операцій. Податкове законодавство не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання.

Колегія суддів, в даному випадку звертає увагу про персональну відповідальність кожного платника за ведення податкового обліку. Відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

На підставі вищенаведенного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено реальність спірних господарських операцій, а тому обґрунтовано визнано підставність та правомірність формування позивачем податкового кредиту, на підставі належним чином оформлених первинних документів, в тому числі податкових накладних, отриманих в ході реального здійснення господарських операцій, що ґрунтується на вимогах податкового законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Отже, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комінтернівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова